Справа № 810/1206/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1206/18 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції із позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивачем, подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, проте, у призначені судові засідання не з`явився, про причини неявки, у тому числі про поважність останніх, суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. .

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, адміністративний позов особи, яка не суб`єктом владних повноважень, може бути залишений без розгляду у разі повторної неявки без поважних причин позивача та у разі, якщо його не прибуття у судові засідання перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду суд повинен з`ясувати чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд справи; наявність/ відсутність поважних причини неприбуття позивача, наявність/відсутність заява позивача про розгляд справи за його відсутності та чи перешкоджає неявка позивача розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання на 21.05.2018.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначеного головуючого суддю у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 суддею Харченко С.В. прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 21.08.2018 (а.с.56).

21.08.2018, з огляду на неявку сторін, судове засідання у справі № 810/1206/18 відкладено на 27.09.2018.

27.09.2018 року позивач повторно у судове засідання не з`явилася, представника не направила.

Про час, дату та місце розгляду справи обидва рази позивач повідомлялася за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (повістки) (а.с.63, 68).

Частиною 3 статті 124 КАС України встановлено способи здійснення судового виклики або судового повідомлення, а саме: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через представника і суд не вважає її особисту участь обов`язковою, він може направити повістку лише представнику.

Вручення повістки у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси за правилами статті 126 КАС здійснюється під розписку. Особа, яка вручає повістку, зобов`язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду.

Колегія суддів звертає увагу, що в позовній заяві позивачем як адреса для листування зазначена АДРЕСА_2 .

Натомість, поштова кореспонденція судом першої інстанції направлялася за адресою 07330, вул.Толстого, 2, смт.Димер, Вишгородського району.

Тобто, відсутні підстави стверджувати про належне повідомлення позивача щодо часу, дати та місця розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи положення КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішуючи питання про те, чи позивач був належно повідомлений про розгляд справи, суд першої інстанції не перевірив відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи та одержання повісток.

Крім того, в силу ч. 5 ст.205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Тобто, позовну заяву може бути залишено без розгляду, якщо неявка позивача перешкоджає розгляду справи (ч. 5 ст. 205 КАС України).

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники не з`явилися у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

При цьому, явка в судове засідання позивача або його представника не визнавалася обов`язковою.

В свою чергу, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не наведено чому саме неявка позивача перешкоджає розгляду справи, які саме не з`ясовані обставини у справі не дають можливості ухвалити законне судове рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що суд першої інстанції при залишенні даного позову без розгляду не дотримався вимог ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України та з порушенням норм процесуального права постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, колегія суддів наголошує, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії без розгляду.

Так, згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.03.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В. Безименна