Справа № 560/4345/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4345/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Варченко В.В. представника позивача ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн" в якому просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 2 015 212,19 грн., (два мільйони п'ятнадцять тисяч двісті дванадцять гривень дев'ятнадцять копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач як платник податків зобов'язаний сплачувати їх своєчасно та в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 2 015 212,19 грн.грн.

Так як відповідач в порушення вимог закону добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, тому податковий борг необхідно стягнути з відповідача примусово в сумі 2 015 212,19 грн. з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Ухвалою від 20.12.2018 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.01.2019 року та 11.02.2019 року до суду надійшли відзиви відповідача, в якому останній зазначає, що звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним, а також вказує, що податкова вимога видана у період, коли сума за податковим повідомленням-рішенням була неузгоджена, тому у задоволенні позову просить відмовити.

05.02.2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що не погоджується із позицією відповідача, викладеною у відзиві, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав суду пояснення за змістом даного адміністративного позову.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, хоча про час дату та місце проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа, та відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із розрахунком суми позовних вимог розмір податкового зобов'язання відповідача становить 2 015 212,19 грн., який виник на підставі податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2017 та податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3, пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

За результатами проведеної перевірки позивачем відносно відповідача прийнято податкові повідомлення рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми "С" № НОМЕР_1 від 27.10.2017, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 1 958 552,08 грн.;

- податкового повідомлення - рішення форми "С" № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 56 654,44 грн.

Крім того сума пені складає 5,67 грн.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2017 року надіслано відповідачу 30.10.2017 року та 06.11.2017 року отримано відповідачем, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року надіслано відповідачу 08.11.2017 року та відповідно отримано відповідачем 09.11.2017 року.

Згідно із пунктами 56.1, 56.3 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 56.18 статті 56 податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Із змісту статті 102 Податкового кодексу України вбачається, що платник податків має право оскаржити податкове повідомлення-рішення в судовому порядку, не пізніше закінчення 1095 днів з дати визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань платника податків.

Судом встановлено, що відповідач не скористався правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 27.10.2017 року та № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року та правом на судове оскарження податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року, на дату розгляду даного адміністративного позову по суті.

Враховуючи зазначене, суд вважає суму грошових зобов'язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) нарахованих згідно із податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року необхідно вважати узгодженою.

21.12.2017 року відповідач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 27 жовтня 2017 року № НОМЕР_1. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року по справі №825/3679/17 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн" залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 21.05.2018 року.

Оскільки при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили та враховуючи, що рішення по справі №825/3679/17 набрало законної сили 21.05.2018 року - суму грошового зобов'язання (з врахуванням штрафних санкцій) нараховану згідно податкового повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1 від 27.10.2017 року необхідно вважати також узгодженою.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Строки сплати податкового зобов'язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Враховуючи зазначену норму Податкового кодексу України, відповідач був зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Так як податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2017 року отримане відповідачем 06.11.2017 року та протягом 10 календарних днів, що настали за днем отримання податкового повідомлення-рішення відповідач не сплатив нараховану суму грошового зобов'язання та не розпочав процедуру судового оскарження, відповідно строк сплати грошового зобов'язання закінчився 16.11.2017 року.

Відповідач по податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року, яке отримано ним 09.11.2017 року, протягом 10 календарних днів, що настали за днем отримання податкового повідомлення-рішення не сплатив нараховану суму грошового зобов'язання та процедуру оскарження у встановлений строк не розпочав, строк сплати узгодженого податкового зобов'язання закінчився 19.11.2017 року.

З врахуванням строків на сплату нарахованої суми грошового зобов'язання та на судове оскарження податкових повідомлень-рішень, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України суми грошових зобов'язань по податкових повідомленнях-рішеннях № та № необхідно вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, тобто направляти податкову вимогу відповідачу після збільшення йому податкового боргу в зв'язку із проведеним нарахуванням на підставі податкового повідомлення-рішення необхідності не було.

Так як, право позивача виставити податкову вимогу виникло після спливу 10 календарних днів, що настали за днем отримання відповідачем податкового повідомлення-рішення податковим органом 13.12.2017 року виставлена відповідачу податкова вимога про сплату податкового боргу форми "Ю" № 7598-17.

На день винесення податкової вимоги відповідач процедуру судового оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень не розпочав, а відтак позивач 13.12.2017 року правомірно виставив податкову вимогу №7598-17.

Правом на судове оскарження податкової вимоги від 13.12.2017 року № 7598-17 відповідач не скористався.

Податковий борг відповідача підтверджується копією податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2017 та податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 07.11.2017 року, копією податкової вимоги від 13.12.2017 року № 7598-17, розрахунком суми боргу, доданих до матеріалів справи.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податкова вимога про сплату податкового боргу форми "Ю" від 13.12.2017 року № 7598-17 надіслана відповідачу та 15.12.2017 року отримана відповідачем, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке додане до матеріалів справи та з моменту отримання відповідачем податкової вимоги пройшло більше 60 календарних днів, тому вимога позивача про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків є такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена сума податкового боргу в розмірі 2 015 212,19 грн., суд вважає за необхідне стягнути його в примусовому порядку шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Такі витрати позивачем понесені не були, а тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн" на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 2 015 212,19 грн., (два мільйони п'ятнадцять тисяч двісті дванадцять гривень дев'ятнадцять копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Судові витрати у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України між сторонами розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 березня 2019 року

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгагро Сольюшн" (пров. Подільський, 20,Шепетівка,Шепетівський район, Хмельницька область,30400 , код ЄДРПОУ - 39022147)

Головуючий суддя ОСОБА_2