Справа № 456/4749/18
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4749/18
Провадження № 2-а/456/22/2019
РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області, інспектора взводу 1 батальону 1УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора взводу 1 батальону 1УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Левицький Т.М. від 23.11.2018р. серія НК№465711 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він керуючи транспортним засобом HUNDAI 120 з номерним знаком НОМЕР_1 23.11.2018 р. о 12 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Наукова 7 здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора. Однак під час ввімкнення жовтого сигналу світлофора, у зв`язку з ожеледдю на дорожньому покритті, він не зміг зупинити транспортний засіб у місці передбаченому п. 8.10 ПДР України. Не вдаючись до екстреного гальмування, пересвідчившись в тому, що ніхто не перетинає перехрестя та немає загрози вчинення ДТП він продовжив рух.
Вважає, що поліцейським грубо порушені вимоги КУпАП, зокрема було порушено принцип об`єктивності, оскільки справу розглянув поліцейський котрий не навів жодних доказів безпідставного порушення ним правил дорожнього руху, поліцейським не було досліджено усіх обставин, які мали значення для правильного вирішення справи, а також було безпідставно не взято до уваги його доводи щодо відсутності будь яких порушень (саме не взято до уваги низьку температуру повітря та ожеледь на дорозі).
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, однак подав до суду заяву згідно якої просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.
Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області та відповідач лейтенант поліції Левицький Т.М. в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином неодноразово повідомлені про час та місце слухання справи рекомендованими листами з повідомленням. Про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надіслали.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від

порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що 23.11.2018р. о 12.00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «HUNDAI 120» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львів по вул. Наукова,7 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) жовтий сигнал світлофора забороняє рух.

Пунктом 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху передбачено, що жовтий сигнали світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. При цьому, відповідно до п.8.11 Правил дорожнього руху, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тому, за наведених вище обставин, позивач діяв в межах Правил дорожнього руху, а саме керувався п.8.11 Правил, оскільки проїжджав світлофор і виїжджав на перехрестя в момент, коли тільки переключився сигнал світлофора з зеленого на жовтий, тому врахувавши дорожню обстановку зокрема те, що дорожнє покриття було покрито ожеледдю, він об`єктивно не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, в даному випадку - перед світлофором, відтак, не вдаючись до екстреного гальмування, рухався далі за умов забезпечення безпеки дорожнього руху.
Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. справа № 552/5623/16-а.

Протилежного в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не надано суду доказів, які б спростували такі покликання позивача, зокрема відеозапису вчиненого правопорушення.

Окрім того, відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Проте, всупереч зазначеним нормам інспектору взводу 1 батальону 1УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Левицьким Т.М. в спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів (фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше), порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскаржуване рішення ґрунтується виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії НК № 465711 від 23.11.2018р. підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229 241-246,286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №465711 від 23.11.2018 року про

притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н. М. Янів