Справа № 200/11627/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №200/11627/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Лазарєв В.В.) від 22 грудня 2018 року (повний текст рішення складено 22 грудня 2018 року) у справі № 200/11627/18-а за позовом ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дії протиправними, зобов'язання повторно провести перерахунок пенсії із врахуванням до страхового стажу періодів з 06.06.2001 року по 18.10.2001 року, з 02.04.2002 року по 21.10.2002 року, з 03.04.2003 року по 19.10.2003 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії за весь час з врахуванням цього стажу від дня звернення із заявою про призначення пенсії; зарахувати до страхового стажу період перебування слухачем підготовчого відділення в Слов'янському державному педагогічному інституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії за весь час з врахуванням цього стажу з 01.05.2014 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу період перебування слухачем на підготовчому відділенні в Слов'янському державному педінституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 року; зобов'язано зарахувати до страхового стажу період перебування слухачем підготовчого відділення в Слов'янському державному педінституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на часткове порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норму матеріального права, а саме ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначив, що у 2006 році при проведенні перерахунку пенсії був зроблений перерахунок при наявних відпрацьованих 10 місяцях (період з 26.07.2004 року по 11.04.2006 рік), а не 24 місяців, як того вимагає чинне законодавство. Позивач також вважає, що суд першої інстанції помилково вважає, що позивач просив визнати протиправними дії щодо перерахунку пенсії всупереч вимогам ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме за періоди з 06.06.2001 року по 18.10.2001 року, з 02.04.2002 року по 21.10.2002 року, з 03.04.2003 року по 19.10.2003 року.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачу з 08.10.1997 року призначено пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка з 01.01.2004 року перерахована за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 28 березня 2018 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про надання роз'яснень щодо правильності розрахунку отримуваної пенсії.

Листами № 1118-М-02 від 11.04.2018 року та № 3822-М-08 від 31.08.2018року Головне управління повідомило, що загальний стаж позивача складає 37 років 07 місяців 04 дні. Страховий стаж після перерахунку пенсії, врахований по 31.12.2003 рік та складає 42 роки 01 місяць 10 днів. Крім того, у вказаному листі зазначено, що з 01.05.2014 року матеріали пенсійної справи позивача переглянуті та розмір пенсії приведено у відповідність, оскільки до страхового стажу було безпідставно зараховано період підготовчих курсів в Слов'янському державному педінституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 рік. Позивачеві надано роз'яснено щодо обчислення розміру страхового стажу та пенсії.

Судом першої інстанції позов задоволено частково визнано протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу період перебування слухачем на підготовчому відділенні в Слов'янському державному педінституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 року; зобов'язано зарахувати до страхового стажу період перебування слухачем підготовчого відділення в Слов'янському державному педінституті з 01.12.1974 року по 31.08.1975 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено

Відповідачем скарга на судове рішення не подавалась, а тому, у відповідності до вимог ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №1058-IV).

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону №1058-V страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами частини 4 статті 42 Закону № 1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, зокрема, розрахунком стажу, до страхового стажу позивача зараховано спірні періоди роботи,а саме : з 06.06.2001 року по 18.10.2001 року - 4 місяці 13 днів; з 02.04.2002 року по 21.10.2002 року - 6 місяців 20 днів; з 03.04.2003 року по 19.10.2003 року - 6 місяців 17 днів.

Наведені обставини підтверджуються також додатково наданим позивачем під час апеляційного провадження розрахунком Форми РС-розр.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції помилково вважає, що позивач просив визнати протиправними дії щодо перерахунку пенсії всупереч вимогам ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме за періоди з 06.06.2001 року по 18.10.2001 року, з 02.04.2002 року по 21.10.2002 року, з 03.04.2003 року по 19.10.2003 року колегія суддів вважає безпідставними з огляду на позовну заяву, з якої чітко вбачається, що позивачем оскаржувались саме дії відповідача щодо не врахування до страхового стажу наведеного періоду.

Заява від 19.12.2018р. про зміну позовних вимог була направлена позивачем поштою 20.12.2018р. та отримана судом 26.12.2018р., тобто вже після прийняття рішення по справі.

За приписами частини 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 200/11627/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі №200/11627/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць