Справа № 640/1821/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду
12 березня 2019 року м. Київ № 640/1821/19
Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
до військової частини НОМЕР_2
третя особа без самостійних вимог на предмет спора на стороні відповідача

військова частина НОМЕР_1
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, адреса: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_1 (надалі третя особа, адреса: АДРЕСА_3 ), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати відповідь військової частини НОМЕР_2 від 11 січня 2019 року №30 протиправною;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання пункту 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років), передбачену пунктом 1 Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року донарахувати та виплатити премію ОСОБА_1 у відсотках визначених у наказах командира військової частини НОМЕР_2 за період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати частини грошового забезпечення з 01 січня 2003 року по 01 січня 2008 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника військової частини НОМЕР_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року задоволено заяву представника військової частини НОМЕР_2 про залучення до участі у справі у якості третьої особи військову частину НОМЕР_1 та залучено останню до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

06 березня 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, заява про залучення до участі у справі третьої особи, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, представник відповідача послався на те, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів вбачається, що останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в період з 10 липня 1999 року по 21 березня 2008 року на посадах юрисконсульта та помічника командира військової частини юрисконсульта, в періоди з 03 листопада 2008 року по 05 травня 2012 року на посадах помічника командира військової частини юрисконсульта, помічника командира військової частини з правової роботи юрисконсульта військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, представник відповідача зазначив, що перебуваючи на вказаних вище посадах, доповідей чи випадків порушення нормативно правових актів, які порушували чи могли порушити соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за вказані періоди позивачем не здійснювалося.

Зарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 на особисті рахунки почало здійснюватися з червня 2011 року.

Після звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_2 із запитом про інформацію від 06.01.2014, останньому була надана відповідь від 10.02.2014 №87 з витягами із відомостей грошового забезпечення з серпня 1999 року по травень 2012 року.

Вказані вище обставини, як зазначив представник відповідача, свідчать про те, що позивачу вже на той час були відомі суми складових грошового забезпечення з розмірами додаткових надбавок та премій та підстави їх нарахування.

Враховуючи, що позивачем не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з позовною заявою, представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, повно та всебічно дослідивши докази, які мають значення для правильного вирішення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Так, у відповідності до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того суд звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії» (рішення від 22.10.1996 року), «Девеер проти Бельгії» (рішення від 27.02.1980 року)).

В той же час, слід зазначити, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою про проведення йому виплати недонарахованого грошового забезпечення 08 грудня 2018 року, а листом від 11 січня 2019 року його повідомлено про відсутність підстав для здійснення таких виплат. При цьому, до адміністративного суду з вказаною позовною заявою позивач звернувся 01 лютого 2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме з відповіді відповідача від 11 січня 2019 року, а не з моменту отримання витягів із відомостей грошового забезпечення з серпня 1999 року по травень 2012 року.

З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач, отримавши у 2014 року витяги із відомостей грошового забезпечення з серпня 1999 року по травень 2012 року, звертався до відповідача з відповідною заявою про здійснення виплати недоотриманого грошового забезпечення та у задоволенні його вимог відповідачем було відмовлено, а останнім не доведено такого факту, суд дійшов висновку про своєчасність звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з вказаною заявою та відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 120, 121, 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.
Суддя Н.В. Клочкова