Справа № 420/591/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/591/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.01.2018р. обмеження перерахованої та виплачуваної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром, зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати з 01.01.2018р. обчислення та виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.01.2018р. по день проведення доплати.

Ухвалою суду від 08.02.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та що 28.01.2019р., на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. у справі №1540/4648/18, а також постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018р., про що повідомлено позивача листом від 29.01.2019р. № 64/П-11. Позивач пояснив, що під час проведення перерахунку відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром. Позивач вважає таке обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром є протиправним, не відповідає нормам Конституції України та порушує право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення. При цьому, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та практику Верховного Суду, позивач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для здійснення обмеження розміру пенсії позивача яким-небудь граничним розміром під час здійснення йому обчислення та виплати відповідачем пенсії по інвалідності та просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

25.02.2019р. до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що управління не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач пояснив, що починаючи з 01.01.2018р. згідно із ст. 2 Закону України від 08.07.2011р. №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної справи» максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним та неконституційним не визнавався, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2018р. становить 1373,00грн., виплата пенсії з цієї дати здійснюється в розмірі 13730,00грн. Водночас, відповідач зазначив, що посилання позивача на рішення Конституційного суду України у справі №7-рп/2016 від 20.12.2016р. є безпідставним, оскільки ним визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення першого речення частини сьомої ст.43 Закону України №2262-ХІІ саме в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VII, однак редакція Закону України від 08.07.2011р. №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» залишилась діючою. Таким чином, на думку відповідача, законодавче обмеження пенсії позивача максимальним розміром є правомірним, та відповідає нормам Конституції України та Законам України, забезпечує належний рівень пенсійного забезпечення позивача.

26.02.2019р. до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначив, що згідно рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та практики Верховного Суду, будь-які правові підстави для здійснення обмеження розміру пенсії позивача яким-небудь граничним розміром є безпідставним. При цьому, на думку позивача, Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, ст. 2 якого встановлене обмеження пенсій певних категорій осіб максимальним розміром, не є спеціальним законом, який має законодавчо регулювати умови та норми забезпечення осіб, звільнених з військової служби. Разом з тим, позивач вважає, що посилання на постанови Верховного суду по справам №361/4922/17 та №161/9572/17 є безпідставними, оскільки вказані справи не стосувались питань призначення та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно наказу Міністра оборони України від 28.08.2007р. №827 полковника ОСОБА_1, начальника Південного територіального управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, звільнено з військової служби, за станом здоров'я.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи з жовтня 2007 року ОСОБА_1 перебуває на пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. по справі №1540/4648/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії (на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90 відсотків на 80 відсотків грошового забезпечення; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна,83, ) провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсії, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.01.2019р. №64/П-11, на звернення представника ОСОБА_1 від 15.01.2019р., повідомлено заявника про те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р., ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №102, з 01.01.2018р. з урахуванням розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення. Внаслідок проведеного перерахунку розмірі пенсії з 01.01.2019р. становить 12930 грн. та до перерахунку становив 12930,35грн., відповідно, доплата відсутня(а.с.15).

Так, згідно перерахунку пенсії від 28.01.2019р. (на підставі рішення) ОСОБА_1 визначено розмір пенсії - 12930 грн.(а.с.12).

Положення статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 848-VIII.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17.

При цьому, суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. N 3668-VI визначено, зокрема, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 виплачується з січня 2018 року пенсія у розмірі 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність у порядку визначеному Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (з урахуванням перерахунку від 28.01.2019р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. по справі №1540/4648/18), який є чинним та неконституційним не визнавався, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.01.2018р. обмеження перерахованої та виплачуваної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати з 01.01.2018р. обчислення та виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.01.2018р. по день проведення доплати, оскільки дані вимоги є похідними від заявлених позивачем позовних вимог про визнання дій протиправними, у задоволенні яких судом відмовлено з вищенаведених підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.