Справа № 420/466/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/466/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправною відмови №126/Б-01 від 10.08.2018р. щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнання протиправною відмови №217/Б-01 від 08.01.2019р. щодо здійснення зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування, та виплату щомісячного довічного грошового утримання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною відмову Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №126/Б-01 від 10.08.2018року у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року; визнати протиправною відмову Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №217/Б-01 від 08.01.2019року у здійсненні зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року; зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №5-2000/18 від 26.07.2018року за період з 01 січня 2018року по 31 липня 2018року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 1 січня 2018року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762грн., а тому саме з вказаної дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який перебуває у відставці. Крім того, позивач наголошує, що в даному випадку спір виник лише щодо дати здійснення перерахунку, та в жодному разі не щодо його розміру.

Відповідач - Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№6818/19 від 25.02.2019р.), наголошуючи, зокрема, що з урахуванням набрання 22.07.2018року чинності Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018року №2415, та відповідно до заяви позивача, територіальним управлінням ПФУ з 01.08.2018року здійснено перерахунок грошового утримання судді у відставці. Розмір пенсії з 01.08.2018року склав 28544,40грн. При цьому, на думку відповідача, здійснювати перерахунок грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018року по 31 07.2018р., тобто до набрання чинності Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018року №2415, неможливо.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/466/19 за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправною відмови №126/Б-01 від 10.08.2018р. щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнання протиправною відмови №217/Б-01 від 08.01.2019р. щодо здійснення зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування, та виплату щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою суду від 22.02.2019р., з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження по справі №420/466/19 за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправною відмови №126/Б-01 від 10.08.2018р. щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнання протиправною відмови №217/Б-01 від 08.01.2019р. щодо здійснення зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування, та виплату щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від позивача - ОСОБА_1, та відповідача - Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до суду надійшли клопотання (вхід.№6578/19 від 22.02.2019р., вхід.№ЕП/1400/19 від 21.02.2019р., відповідно) про розгляд справи без їх участі, судом, з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, з урахуванням положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку зі змінами у чинному законодавстві щодо розміру складових суддівської винагороди станом на січень 2018р., ОСОБА_1 звернулась до Начальника Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області Надоленко І.О. із заявою від 31.07.2018р. щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018р. про суддівську винагороду.

Судом з'ясовано, що за результатами розгляду вищеозначеної заяви ОСОБА_1 від 31.07.2018р., Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області на ім'я ОСОБА_1 надіслано Лист від 10.08.2018р. №126/Б-01, у якому зазначено про недійсність довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-2000/18 від 26.07.2018р., у зв'язку з чим неможливо здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 повторно звернулась до Начальника Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області Надоленко І.О. із заявою від 22.12.2018р. щодо проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, за період з 1 січня 2018р. по 1 серпня 2018р., виходячи із розміру суддівської винагороди в сумі 31716грн., на підставі наданої раніше довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018р.

За наслідками розгляду вищеозначеної заяви ОСОБА_1 від 22.12.2018р., Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області на ім'я ОСОБА_1 надіслано Лист від 08.01.2019р. №217/Б-01, у якому зазначено, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018року №2415 набрав чинності з 22.07.2018р., у зв'язку з чим перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018р.

Не погодившись з вищеозначеними рішеннями Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, викладеними у Листах від 10.08.2018р. №126/Б-01, від 08.01.2019р. №217/Б-01, позивач - ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №126/Б-01 від 10.08.2018року у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року; визнання протиправною відмови Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №217/Б-01 від 08.01.2019року у здійсненні зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року; зобов'язання Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №5-2000/18 від 26.07.2018року за період з 01 січня 2018року по 31 липня 2018року включно, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, судом з'ясовано, що підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою слугувала відмова Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №5-2000/18 від 26.07.2018року за період з 01 січня 2018року по 31 липня 2018року включно.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 12.11.2015р. Верховною Радою України, відповідно до пунктів 2, 3, 6, 9 частини 5 статті 126 Конституції України, прийнято Постанову «Про звільнення суддів» №788-VІІІ, якою, у зв'язку з подання заяви про відставку звільнено з посади судді, у тому числі, суддю Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 12 листопада 2015р. №788-VІІІ, Ренійським районним судом Одеської області винесено Наказ «Про відрахування зі штату Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1» №45-ос, пунктом 1 якого ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ренійського районного суду Одеської області у зв'язку з поданням про відставку, відрахувавши зі штату суду 24 листопада 2015р.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2016р. по справі №510/405/16-а позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області №236/03 від 25.02.2016року у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці. Визнано протиправною повторну відмову управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області №392/03 від 24.03.2016року у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно з положенням ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010року №2453-VI, викладеного в редакції Закону від 12.02.2015року №192-VIII, відповідно до довідки Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 16.03.2016року №5-715/16 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, яка становить 24804грн. 00коп., починаючи з 12.02.2016року.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ізмаїльському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області, та з 12.02.2016року отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, у розмірі 28544,40грн., яке розраховано у розмірі 90% виходячи із заробітної плати для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 31716,00грн., відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації від 26.07.2018року №5-2000/18.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010року №2453-VIII у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.12.2015року визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

21.07.2018р. опубліковано Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-VIII, яким до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774-VІІІ внесено зміни, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону слово та цифри « 1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017року.».

Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-VIII набрав чинності з 22.07.2018р.

Відповідно до пункту 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999р. в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Отже, судом встановлено, що в даному випадку, законодавчо дію Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-VII в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, починаючи з 01.01.2017р.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017р. встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1762 гривні.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом з'ясовано, що починаючи з 01.01.2018р. посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні, а тому саме з вказаної дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить частині першій статті 55 Конституції України.

Згідно з п.3 рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

В рекомендаціях Комітету Ради Європи від 13.10.1994 року № (94)12, від 17.11. 2010 року № (2010)12 зазначено, що кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у зв'язку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо неправомірності, та безпідставності відмов Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №5-2000/18 від 26.07.2018року за період з 01 січня 2018року по 31 липня 2018року включно, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправною відмови №126/Б-01 від 10.08.2018р. щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнання протиправною відмови №217/Б-01 від 08.01.2019р. щодо здійснення зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування, та виплату щомісячного довічного грошового утримання.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.3 ст.194, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправною відмови №126/Б-01 від 10.08.2018р. щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнання протиправною відмови №217/Б-01 від 08.01.2019р. щодо здійснення зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування, та виплату щомісячного довічного грошового утримання, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №126/Б-01 від 10.08.2018року у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року.

3. Визнати протиправною відмову Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №217/Б-01 від 08.01.2019року у здійсненні зробленого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, починаючи з 1 січня 2018року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-2000/18 від 26.07.2018року.

4. Зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації №5-2000/18 від 26.07.2018року за період з 01 січня 2018року по 31 липня 2018року включно.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (68609, Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Кишинівська,46, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2305(дві тисячі триста п'ять)грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.