Справа № 533/1502/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 р. Справа № 533/1502/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2019, суддя Оксенюк М.М., повний текст рішення складений 16.01.2019, вул. Остроградського 75, смт Козельщина, Полтавська обл. 39100, по справі № 533/1502/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича (далі - відповідач, інспектор роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській обл. ДПП лейтенанта поліції Апришко Є.А.), в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову Серія ЕАВ № 796328 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2019 задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправними дії інспектора роти №1 БПП В М. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришко Є.А. та скасовано постанову серія ЕАВ № 796328 від 16.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки водій ОСОБА_2 у м. Кременчук по вул. Ярмарковій, керуючи транспортним засобом Москвич 2141, номерний знак НОМЕР_1, проїхав залізничний проїзд другим рядом, чим порушив п. 20.4 ПДР України, відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову та прийнято до уваги пояснення позивача, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустими доказами, при цьому процедури при винесення зазначеної постанови порушено не було, відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та ухвалити постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 123 КУпАП. Механічна описка, допущена під час складання вказаної постанови щодо номеру будинку по вул. Ярмарковій, не є підставою для її скасування. Крім того, вимога позивача щодо визнання протиправними дій інспектора не підлягає задоволенню в силу ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В апеляційній скарзі відповідач просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 відкрито провадження по справі № 533/1502/18 та закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з'явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ст.268 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії ЕАВ № 796328 від 16.12.2018 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 340,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 16.12.2018 о 13:59 год. у м. Кременчук по вулиці Ярмарковій 7, водій ОСОБА_2 проїхав залізничний переїзд другим рядом на транспортному засобі Москвич 2141, номерний знак НОМЕР_1, чим порушив п.20.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується частково, з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.123 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КУпАП порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.20.4 ПДР України, якщо перед переїздом немає дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що визначають кількість смуг руху, рух транспортних засобів через переїзд дозволяється лише в один ряд.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

За результатами дослідження відеозапису під час апеляційного розгляду справи встановлено відсутність підтвердження вчинення правопорушення (не виконання вимоги п.20.4 ПДР України) позивачем на транспортному засобі Москвич 2141, номерний знак НОМЕР_1. Інших доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем не надано.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності належних доказів стосовно факту порушення позивачем ПДР України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт вчинення правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, підтверджується усними поясненнями позивача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки надані пояснення позивачем є лише суб'єктивним ставленням останнього до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП. Під час судового розгляду факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження.

З гідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем за ч.1 ст. 123 КУпАП, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано відповідачем належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, колегія суддів вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській обл. ДПП лейтенанта поліції Апришка Є.А.

Так, згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (Пункти 4, 5 розділу I Інструкції № 1395)

Наведені вище норми КУпАП та Інструкції № 1395 в їх взаємодії із нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 123 КУпАП.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання дій відповідача протиправними.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 16 січня 2019 року по справі № 533/1502/18 скасувати в частинні визнання протиправними дій Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Апришка Євгена Анатолійовича.

В іншій частині рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 16 січня 2019 року по справі № 533/1502/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 11.03.19