Справа № 752/8481/17
Суддя: Шкірай М. І.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/8481/17
Провадження № 2-а/752/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої К.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_8

за участю представника відповідача - Осипенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд -

Встановив

Позивач вернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР №774755 від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 11 квітня 2017 року інспектором УПП в м. Києві ДПП НП України лейтенантом поліції ОСОБА_8 винесено постанову серія АР №774755 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення правил дорожнього руху. Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21.

Позивач вказує, що, як вбачається із постанови, інспектор поліції ОСОБА_8 зупинила його 11.04.2017 року, о 10 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Богомольця 10, та звинуватила в тому, що він нібито, керуючи автомобілем, здійснив рух у забороненому напрямку в межах дії знаку 3.21, у зв'язку з чим одразу винесла постанову.

Позивач зазначив, що він здійснював рух по вул. Академіка Богомольця з вул. Пилипа Орлика та не доїхавши до самого знаку 5.5 «дорога з одностороннім рухом», який встановлений за декілька метрів перед пішохідним переходом навпроти центрального входу до МВС України (вул. Академіка Богомольця, 10), здійснив розворот у місці в'їзду/виїзду на/з території Міністерства. При цьому, дорожня розмітка в місці його розвороту здійснення відповідного маневру дозволяла, а сам знак 5.5 встановлений далі за 5-10 метрів. Крім цього, саме рух в бік вул. Пилипа Орлика по вул. Академіка Богомольця фактично в цьому місці дозволений, адже дія знаку 5.5 розпочинається з місця його встановлення (тобто, далі ніж місце розвороту позивача). В місці виїзду з території МВС дорожні знаки вказівного порядку щодо обов'язкового напрямку руху відсутні, а на перехресті вул. Академіка Богомольця та вул. Пилипа Орлика, при виїзді на вул. Пилипа Орлика, встановлено знак 2.1 «уступити дорогу», що відноситься до знаків пріоритету, а отже є додатковим свідченням можливості здійснення руху у вказаному напрямі.

За наведених обставин зазначає про відсутність події адміністративного правопорушення, оскільки не було допущено порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, позивач посилається на Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 про відсутність підстав для ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» та «місце розгляду справи про адміністративне правопорушення». Застосоване у ч.1 ст.276 КУпАП словосполучення «за місцем його вчинення» вказує на місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. У зв'язку з цим позивач вважає, що відповідач незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобіля. Наводить, що ст. 276 КУпАП вказує на розгляд справа про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, тобто, за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що постанова може бути винесена лише за результатами розгляду справи, під час якого забезпечується виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо завдань провадження, вимог ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень, вимог ст. 268 КУпАП щодо прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вимог ст. 279 КУпАП щодо порядку розгляду справи. Посилається, що вказані норми є законодавчими гарантіями справедливого розгляду справи.

Посилається, що внаслідок порушення процедури розгляду справи інспектор поліції ОСОБА_8 позбавила його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами. Також не були не вирішені клопотання, не були досліджені докази, не був заслуханий присутній свідок з його боку. У зв'язку з неприйняттям інспектором поліції доводів про відсутність події правопорушення, позивач зазначив в постанові про незгоду з прийнятим рішенням.

В запереченнях на позовну заяву представник відповідача Осипенко С.В. просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що при застосуванні положень ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду справи про адміністративні правопорушення слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2016 року № 5-рп/2015, яке містить роз'яснення щодо застосування використаних у нормах КУпАП словосполучень «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем вчинення правопорушення», прийнято також до набрання чинності цим Законом, тобто, без врахування його положень. Вказує на те, що на теперішній час згідно з положеннями КУпАП протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор поліції, а не управління поліції, уповноважений розглядати справу та за результатом розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що підготовка та розгляді справи інспектором патрульної поліції ОСОБА_8 здійснена за місцем виконання посадових обов'язків. Вона діяла у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Водночас посилається на те, що не було надано доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення в межах розгляду даної справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року вирішено проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.07.2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач - інспектор 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Осипенко С.В. в судовому засіданні позов не визнав. Посилається на те, що інспектором поліції дотримані всі вимоги діючого та той час законодавства, а вина Департаменту взагалі відсутня.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 774755 від 11.04.2017 року, складеної інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_1, 11 квітня 2017 року о 10 годині 45 хвилин в м. Києві на вул. Богомольця, 10, керуючи транспортним засобом Toyota Corolla державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд у зоні дії знаку 3.21, порушив вимоги Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 11.04.2017 року був в складі наряду патрульної поліції разом з ОСОБА_8 Стверджує, що нею обґрунтовано винесена постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через порушення вимог Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що того дня ОСОБА_1 привіз на автомобілі матеріали багатотомного кримінального провадження з Генеральної прокуратури до МВС. Свідок переносив томи кримінального провадження з автомобіля до будівлі МВС (вул. Богомольця, 10 в м. Києві.) Через сплив значного часу на даний момент не пам'ятає конкретних обставин події та конкретних претензій з боку патрульних поліцейських до водія ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП (в редакції закону від 14.07.2015 року, чинній на час винесення постанови), перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В частині процедурного питання - винесення 11.04.2017 року безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, інспектором поліції ОСОБА_8 вимоги законодавства не порушені.

Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення" прийняте до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП. З урахуванням внесених змін, відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст. 258 КУпАП, не складається протокол у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції і в такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Вказаний закон набув чинності 07.08.2015 року щодо окремих положень закону, 07.11.2015 року - в інший частині.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, що передбачено положеннями ч.1 ст. 222 КУпАП.

Разом з тим, при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути дотримані й інші правові вимоги.

Складання протоколів: про адміністративні правопорушення; про адміністративні затримання; про вилучення речей і документів; про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції (п. 1 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 9 та п. 10 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В судовому засіданні встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу був присутній ОСОБА_7, якого не було опитано як свідка, незважаючи на заперечення провини з боку ОСОБА_1 Також в наявній у справі постанові від 11.04.2017 року відсутні відомості про роз'яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП та про вирішення його клопотання про залучення захисника для надання йому правової допомоги. Зазначене вплинуло на повноту та об'єктивне дослідження обставин справи в їх сукупності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач заперечує порушення ним вимог дорожнього знаку 3.21 (в'їзд заборонено). Зазначає про здійснення ним розвороту транспортного засобу у місці в'їзду/виїзду на/з території Міністерства Внутрішніх справ (вул. Академіка Богомольця, 10) без порушення дорожньої розмітки та вимог знаку 5.5. «дорога з одностороннім рухом», встановленого далі за 5-10 метрів від місця розвороту транспортного засобу. Вказує на те, що в місці виїзду з території МВС дорожні знаки вказівного порядку щодо обов'язкового напрямку руху відсутні, а на перехресті вул. Академіка Богомольця та вул. Пилипа Орлика, при виїзді на вул. Пилипа Орлика, встановлено знак 2.1 «уступити дорогу», що належить до знаків пріоритету, а отже є додатковим свідченням можливості здійснення руху у вказаному напрямі.

Заперечення позивачем факту порушення Правил дорожнього руху, його незгоду з прийнятим рішенням не оспорювали в судовому засіданні відповідач ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_6 При цьому, в письмових запереченнях представника відповідача Осипенка С.В., в його поясненнях в судовому засіданні та в поясненнях в судовому засіданні відповідача ОСОБА_8 не наведено заперечень щодо вказаних відповідачем обставин здійснення ним маневру розвороту транспортного засобу та наявних в тому місці дорожніх знаків (дорожньої розмітки), що має значення для правильного вирішення справи.

В самій постанові від 11 квітня 2017 року міститься запис ОСОБА_1 про незгоду з постановою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що про порушення вимог дорожнього знаку 3.21 водієм ОСОБА_1 надані лише свідчення відповідачем ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_6, що заперечується позивачем, який письмову незгоду з прийнятим рішенням виклав в постанові одразу на місці зупинки транспортного засобу.

Будь-яких інших доказів з джерел, передбачених ст. 251 КУпАП, та інших доказів з джерел, передбачених ч.2 ст. 72 КАСУ, які б могли підтвердити свідчення працівників поліції ОСОБА_8, ОСОБА_6 та спростувати твердження ОСОБА_1, суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем, не надано достатніх та переконливих доказів вини позивача стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення (тобто, події правопорушення), при цьому обов'язок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень,що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

З огляду на зазначену норму з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 73, 77, 242-246, 295 КАС України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 774755 від 11.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в м. Києві судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя