Справа № 420/1124/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору - Державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Праведного Михайла Юрійовича, Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови ВП №56747569 від 25.10.2018 року про накладання штрафу у розмірі 3400,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору - Державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Праведного Михайла Юрійовича, Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Праведного М.Ю. від 25 жовтня 2018 року ВП № 56747569 про накладення штрафу в розмірі 3400 грн. за невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що Постанова державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 25.10.2018 року ВП №56747569, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3400,00 грн. є незаконною, оскільки, прийнята всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 67, 76-78).

06.08.2018 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника в порядку письмового провадження (а.с. 79).

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Праведного М.Ю. від 25.10.2018 року ВП №56747569 на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3400,00 грн.

Не погодившись з постановою Відповідача, Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 року у справі № 522/21960/16-ц (ЄДРСР № 66087939), зміненим постановою апеляційного суду Одеської області від 08 травня 2018 року (ЄДРСР № 74012159) встановлений порядок спілкування та побачень ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: щовівторка, щоп'ятниці з 16 г. 00 хв. до 20 г. 00 хв.. та щосуботи з 12 г. 00 хв. до 18 г. 00 хв„ без присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків (а.с. 21-29).

Після апеляційного перегляду справи № 522/21960/16-ц, Приморський районний суд м. Одеси 07 червня 2018 року видав ОСОБА_3 виконавчий лист № 522/21960/16-ц, який був поданий на примусове виконання до відповідача у справі - Першого Приморського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, та, відповідно до заяви стягувача від 09.07.2018 року, було відкрито виконавче провадження ВП № 56747569 постановою державного виконавця від 19.07.2018 року (а.с. 30-34).

02.10.2018 року стягувач ОСОБА_3 подав до державного виконавця заяву про те, що він згоден бачитися зі своєю донькою ОСОБА_4 у вівторок та щоп'ятниці за попередньою домовленістю зі своєю колишньою дружиною, а щосуботи з 12:00 год. до 20:00 год. за рішенням суду залишив за собою (а.с. 37).

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 була подана заява до Першого ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках ВП № 56747569, в якій викладена позиція боржника щодо часу та місця побачення стягувача з дитиною, як то передбачено п. 5 розділу IX Інструкції № 512/5. Зокрема ОСОБА_1 повідомила державного виконавця що не має наміру перешкоджати стягувачу у побаченнях з донькою щосуботи з 12:00 год. до 16:00 год. та у будні дні з 16:00 год. до 18:00 год. Також зазначила що індивідуальні заняття дитини припадають на суботи з 16:00 год. до 20:00 год., та не заперечувала стосовно того, що стягувач - батько відводив дочку на зазначені заняття та був присутнім на них. Повідомлено державного виконавця про те, що дитина буде брати участь у змаганнях (турнірах) з танців, проведення яких може припадати на суботи та проводитись поза межами міста, а тому кількість годин таких субот просила перенести на будні дні, попередньо повідомивши її про це (а.с. 38).

Також 12.10.2018 року представником ОСОБА_1 до Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, в рамках ВП № 56747569, була подана заява щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Відповідно до цієї заяви представник Позивача була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження та отримала копії з нього - 23.10.2018 року (а.с. 39).

19.10.20018 року представником ОСОБА_1 до Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області була подана заява щодо визначення місця зустрічі батька та дитини, як то передбачено п. 5 розділу IX Інструкції № 512/5 (а.с. 40-41).

23.10.20018 р. державний виконавець Праведний М.Ю. при виконанні виконавчого провадження ВП № 56747569, склав акт, з якого вбачається, що ним, державним виконавцем Праведним М.Ю, згідно ВП № 56747569, було здійснено виїзд на адресу задля зустрічі батька ОСОБА_3 з донькою за попередньою домовленістю з матір'ю ОСОБА_1 Проведення виконавчих дій було здійснено о 16:00 год. згідно виконавчого листа. На місці знаходилась дитина у супроводі жінки, яка не представилась та документів підтверджуючих особу не надала. Далі, жінка, особу якої не встановлено, повідомила що дитина на час проведення виконавчих дій згідно виконавчого листа, буде знаходитись на додаткових уроках та пішла з дитиною у невідомому напрямку. У зв'язку з чим державний виконавець вважав рішення суду не виконане оскільки зустріч батька з дитиною у встановлений строк визнаний у виконавчому документі не відбулася. Місце складання акту - місто Одеса. Акт підписаний державним виконавцем та стягувачем (а.с. 48).

24.10.20018 року представником ОСОБА_1 до Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, в рамках ВП № 56747569, була подана заява про вирішення питання щодо передачі на примусове виконання виконавчого провадження № 56747569 до Першого Суворовського ВДВС ГТУЮ в Одеській області або до Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області. Цією заявою державний виконавець повідомлений, що дитина постійно мешкає у Лиманському районі Одеської області, а саме за адресою: АДРЕСА_1, та навчається в Одеській СШ № 40, яка розташована на території Суворовського району м. Одеси, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 15 (а.с. 42).

25.10.20018 року державний виконавець Праведний М.Ю. виніс постанову ВП № 56747569. в якій встановив, що боржником умови виконавчого документу не виконано, про що складений відповідний акт від 23.10.2018 пр., та застосував до ОСОБА_1 штраф в розмірі 3400 грн. (а.с. 49-51).

07.11.2018 року державний виконавець Праведний М.Ю. виніс постанову ВП № 56747569, в якій зазначив, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, а тому постановив передати виконавчий документ - виконавчий лист № 522/21960/16-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси 07.06.2018 року, до Лиманського районного відділу державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 53-55).

15.11.2018 року головним державним виконавцем Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Івановим І.В. винесена постанова ВП № 56747569 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/21960/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 07.06.2018 року (а.с. 56).

Суд вважає доводи позивача, які викладені у позові обґрунтованими з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у самостійному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі- Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

При винесені постанови від 25.10.2018 року про накладення штрафу, державний виконавець дійшов хибного висновку про невиконання ОСОБА_1 без поважних причин рішення суду, за таких обставин.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 року у справі № 522/21960/16-ц (ЄДРСР № 66087939), зміненим постановою апеляційного суду Одеської області від 08 травня 2018 року (ЄДРСР № 74012159) встановлений порядок спілкування та побачень ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: щовівторка, щоп'ятниці з 16 г. 00 хв. до 20 г. 00 хв., та щосуботи з 12 г. 00 хв. до 18 г. 00 хв„ без присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків.

Таким чином, судовим рішення встановлений порядок спілкування стягувача - ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4:

- у будні дні - вівторок та п'ятниця, з 16 г. 00 хв. до 20 г. 00 хв.

- у вихідні дні - субота, з 12 г. 00 хв. до 18 г. 00 хв.

- у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків.

Судовим рішенням не встановлено місце побачень, також у святкові дні та дні народження не встановлено час побачень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 64-1 Закону № 1404, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Інструкцією № 512/5 визначені окремі питання організації виконання судових рішень, які підлягають примусовому виконанню, зокрема розділом IX врегульовані питання організації виконання рішень немайнового характеру.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Розділу IX Інструкції № 512/5 якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з абз. 3 п. 5 Розділу IX Інструкції № 512/5, державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувана з дитиною.

Абзацом 4 п. 5 Розділу IX Інструкції № 512/5 також встановлено, що якщо сторона виконавчого провадження не з'явилася у визначений у виклику час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Після отримання 02.10.2018 року постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2018 року, до державного виконавця було двічі подано заяви ОСОБА_1 про визначення місця зустрічі батька з дитиною (04.10.2018 р та 18.10.2018 р.). Також відповідна заява була подана до державного виконавця і стягувачем 02.10.2018 року (а.с. 37-41).

Проте, державний виконавець не виніс постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, з урахуванням проозицій або без урахування пропозицій сторін виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 Розділу IX Інструкції № 512/5, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

За змістом акту від 23.10.2018 року, складеного державним виконавцем Праведним М.Ю., не можливо встановити місце побачення з дитиною 23.10.2018 року, у вівторок, о 16:00 год. (а.с. 48).

Враховуючи те, що, дитина навчається до 18:00 год., а боржник ОСОБА_1 працює за іншою адресою також до 18:00 год., зазначені обставини унеможливлюють попередньою домовленість, про яку державний виконавець зазначив в акті від 23.10.2018 року (а.с. 17-19).

За таких обставин, суд вважає, що Позивачем, 23.10.2018 року, рішення суду не було виконано за наявності поважних причин, а саме відсутність визначеного місця зустрічі з дитиною, що є наслідком неналежного виконання державним виконавцем Праведним М.Ю. своїх обов'язків, встановлених Законом № 1404 та Інструкцією № 512/5, в частині винесення постанови про встановлення місця зустрічі з дитиною.

Обов'язковість встановлення відсутності поважних причин не виконання судових рішень покладена саме на державного виконавця, та випливає зі змісту ст. 75 Закону № 1404.

Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів, які підтверджують навмисне, без поважних причин повторне невиконання рішення суду ОСОБА_1, постанова від 25.10.2018 року винесена державним виконавцем за відсутності правових підстав для її винесення.

При цьому, передбачений статтями 63 та 75 Закону № 1404 штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Суд зазначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та у спосіб, що встановлені виконавчим документом і законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, приймаючи оскаржену постанову державний виконавець діяв не у спосіб передбачений Законом № 1404 та Інструкцією № 512/5, що є порушенням ст. 19 та ст. 68 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з'явився, жодних клопотань, заперечень або відзивів на позов від нього не надходило, суд розцінює неподання відзиву як визнання позову.

Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору - державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Праведного М.Ю., Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови ВП №56747569 від 25.10.2018 року про накладання штрафу у розмірі 3400,00 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн., відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору - державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Праведного М.Ю., Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Праведного Михайла Юрійовича від 25 жовтня 2018 року ВП № 56747569 про накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (код ЄДРПОУ - 41405070), судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.