Справа № 592/13559/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 р.Справа № 592/13559/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Хитров Б.В., місце складання м. Суми, повний текст складено 09.11.18 року по справі № 592/13559/18

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2018 р. ВП №56344530.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2017 р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року протиправною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, місцезнаходження м. Суми, вул. Пушкіна,1, код ЄДРПОУ - 21108013 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268» на підставі довідки №11/148-9 (3058) від 31.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області, та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії з 01.01.2016 року. В іншій частині позову відмовлено. 19.02.2018 р. вищевказане судове рішення набрало законної сили. На підставі виконавчого листа №592/13850/17 від 24.04.2018 р. відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області постановою від 07.05.2018 р. було відкрито виконавче провадження ВП №56344530 з примусового виконання вказаного вище судового рішення. До цього часу рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2017 р. Головним управлінням ПФУ в Сумській області в частині здійснення виплати сум недоотриманої пенсії в повному обсязі не виконане. Не зважаючи на факт невиконання зазначеного рішення 15.08.2018 р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового листа №592/13850/17 від 24.04.2018 р. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2018 року у справі № 592/13559/18 залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що державним виконавцем було проведено виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для закриття виконавчого провадження, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2017 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року протиправною.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268» на підставі довідки №11/148-9 (3058) від 31.05.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області, та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії з 01.01.2016 року.

В іншій частині позову відмовлено.

19.02.2018 вищевказане судове рішення набрало законної сили.

На підставі виконавчого листа №592/13850/17 від 24.04.2018 р. відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області постановою від 07.05.2018 р. було відкрито виконавче провадження ВП №56344530 з примусового виконання вказаного вище судового рішення.

01.06.2018 до відповідача надійшло повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.05.2018 № 5066/03.2-07 про виконання рішення суду у справі № 592/13850/17 в якому зазначено, що у березні 2018 року на виконання рішення суду головним управлінням проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 В повідомлені також зазначено, що розмір пенсії згідно з рішенням суду є меншим за розмір пенсії, перерахований згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». В зв'язку з цим, виплата пенсії здійснюється згідно з довідкою наданою ліквідаційною комісією МВС України в Сумській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та виплата коштів за період з 01.01.2016 р. буде виплачена у визначеному нею порядку, після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в такому порядку: з 01 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р.; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

15.08.2018 державним виконавцем, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області судового рішення від 19.12.2017 по справі №592/13850/17 в частині проведення виплати пенсії (грошових коштів) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та положень, визначених відповідними постановами КМУ - не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин і не може свідчити про протиправність дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а тому підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2018 р. ВП №56344530 відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Згідно частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

В частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст.89 цього Закону.

Таким чином, перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи встановлно, що на виконання виконавчого листа по справі № 592/13850/17, виданого 24.04.2018, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зобов'язане провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2016.

В обґрунтування постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець, посилаючись на інформацію з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.05.2018 № 5066/03.2-07, а саме проведення перерахунку пенсії позивача, закінчив виконавче провадження.

Колегія суддів зазначає, що вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області свідчать про виконання виконавчого листа в частині здійснення перерахунку пенсії та його неповне виконання в частині виплати заборгованості по пенсії, починаючи з 01.01.2016.

При цьому, колегія суддів вказує, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2017 по справі № 592/13850/17 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести виплату перерахованої суми пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016 буде виконаним у той момент, коли позивач отримає всю суму перерахованої з 01.01.2016 пенсії.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що державним виконавцем було проведено виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та відсутні підстави для закриття виконавчого провадження в даному випадку.

Доводи про те, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 виплачується органами Пенсійного фонду України після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в порядку визначеному Постановою КМУ №103, суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до правової позиції Європейського суду, в тому числі по справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005 року, п.23), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, встановлений постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 порядок виплати перерахованої пенсії не свідчить про фактичне виконання в повному обсязі згаданого рішення суду та не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження №56344530.

Згідно ч.1, 2 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні, а не постановою Кабінету Міністрів України, а вирішення питання щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення суду можливе лише в судовому порядку, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України, норми якого є пріоритетними над нормами постанов Кабінету Міністрів України.

При цьому, жодних судових рішень з приводу розстрочки або відстрочки виконання рішення суду, яким зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити в тому числі виплату перерахованої пенсії з 01.01.2016, судом не приймалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області передчасно.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2018 р. ВП №56344530 прийнята всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача, та не відповідає ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2018 року у справі № 592/13559/18 підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 704 грн. 00 коп. згідно квитанції №0.0..1 від 17.09.2018 та за подання апеляційної скарги у сумі 1057 грн. 00 коп. згідно квитанції №0.0..1 від 08.01.2019. (а.с. 1, 76)

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2018 року по справі № 592/13559/18 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 15.08.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП №56344530 винесену Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (вул. Петропавлівська, 75, м. Суми, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року.