Справа № 193/851/18(2-а/193/20/18)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № 193/851/18(2-а/193/20/18)
(суддя Кащук Д.А. сел. Софіївка)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Довбань Олександра Миколайовича на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року у справі №193/851/18(2-а/193/20/18) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Довбань Олександра Миколайовича, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20 червня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Довбань Олександра Миколайовича в якому просить скасувати постанову відповідача НК №769205 від 10.06.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позов фактично обґрунтовано тим, що відповідач протиправно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місті зупинки автомобіля чим позбавив позивача можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Зазначає про порушення відповідачем процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку встановленого ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що з наданого відповідачем відеозапису не вбачається, що транспортний засіб позивача перебував в процесі руху та здійснив обгін іншого транспортного засобу у забороненому місці.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою відповідача з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказу факту вчинення позивачем правопорушення, оскільки з відеозапису вбачається як позивач надає пояснення, що він виконав обгін у зоні дії знаку 3.25 ПДР «обгін заборонено».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії НК №769205 від 10.06.2018 року винесеною відповідачем, 10.06.2018 року о 08:10 годині у Дніпропетровській області Софіївського району позивач керуючи автомобілем «Skoda Super B» державний номерний знак АЕ27663НС здійснив обгін на ділянці дороги, де встановлений знак 3.25 «обгін заборонено», чим порушив п. 14.6 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 2 статі 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 14.6 «г» ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано відеофіксацію притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.29).

Однак, надана відповідачем фотофіксація не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки на ньому не зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення обгону на ділянці дороги, де встановлений знак 3.25 «обгін заборонено».

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що в оскаржуваній постанові не зазначено місця вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме автодороги, населеного пункту тощо де встановлено дорожній знак 3.25 «обгін заборонено», вимоги якого, на думку відповідача, було порушено позивачем, що унеможливлює встановлення наявності ь у позивача складу правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження відповідача про те, що з відеозапису вбачається як позивач надає пояснення, що він виконав обгін у зоні дії знаку 3.25 ПДР «обгін заборонено», оскільки як вбачається з наданого ним відеозапису позивач відмовився давати пояснення при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Наведення позивачем різних версій керування ним автомобілем, зокрема: об'їзд ями, виїзд на зустрічну смугу, не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Довбань Олександра Миколайовича - залишити без задоволення, а рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року у справі №193/851/18(2-а/193/20/18) - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя А.В. Суховаров