Справа № 197/128/19
Суддя: Леонідова О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 197/128/19
провадження № 2-а/197/9/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Леонідової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Піско Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції 2 батальйону 2 роти ОСОБА_2 ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 13.01.2019 року відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1. г ПДР України відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст. 126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З даною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, винесеною з порушенням, оскільки він не зобов'язаний був надавати страховий поліс, в постанові вказано, нібито він керував автомобілем Chevrolet D3, яким він не керував.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що 13.01.2019 року відповідач зупинив його автомобіль без причини, вимагав надати водійські документи та страховий поліс обовязкового страхування. Позивач відмовився надавати поліс, оскільки відповідно до ст. 21.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він надається тільки у випадку складання протоколу про порушення та ДТП. Згодом поліс надав, але він виявився простроченим. Крім того, капітана поліції ОСОБА_2 не бачив, він спілкувався з лейтенантом поліції- чоловіком та постанова складена за участі автомобіля Chevrolet D3 JMD443, а позивач володіє автомобілем Крайслер Гранд Вояджер JMD443.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшов відзив, де відповідач проти позову заперечувала, пояснила, що згідно ПДР водій повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування. При експлуатації транспортного засобу без чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особами, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію або не поміщували у митний режим транзиту.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази та відеозапис правопорушення судом встановлені такі обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.

Згідно постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.01.2019 року серії ЕАВ № 857502, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Chevrolet D3 JMD443, без поліса обовязкового страхування, чим порушив п.2.1.г ПДР відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП. В постанові вказано, що особою, яка розглядає справу є поліцейський капітан поліції ОСОБА_2 (а.с.3).

Позивачем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у Литовській республіці - Chrysler Grand Voyager JMD443, яке йому належить (а.с.6).

В судовому засіданні досліджено відеозапис правопорушення, наданий відповідачем (а.с. 25), де зупинений автомобіль Chrysler, рядовий поліції чоловік, розяснив позивачу його права та фактично розглянув справу. Будь-які дії поліцейської ОСОБА_4 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на відеозаписі не зафіксовані.

Пунктом 2.1. г ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Пунктом 21.2 цього закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Тобто, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обовязок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути предявлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст.21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути предявлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналізуючи зазначені норми права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обовязки водіїв транспортних засобів, суд приходить до висновку, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. Пунктом 21.2 статті 21 Закону як закону, що регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обовязкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи вищевикладене, аргументи позивача щодо ненадання страхового полісу, так як в даному випадку він не зобов'язаний його надавати, відхиляються судом, оскільки позивач зобов'язаний був мати при собі страховий поліс (сертифікат) та пред'явити його поліцейському.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як встановлено ч. 2,3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем та відповідачем надані суду докази, що позивач керував автомобілем Chrysler Grand Voyager JMD443, що підтверджено відеозаписом та документом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6, 25).

Одночасно в оскаржуваній постанові вказано, що водій керував транспортим засобом Chevrolet D3 JMD443 (а.с.3), доказів того, що позивач керував транспортним засобом, зазначеним в постанові, без полісу обов'язкового страхування суду не надано.

Також позивач стверджує, що постанова щодо нього складалась рядовим поліцейським, капітана поліції ОСОБА_2 він не бачив, що підтверджено відеозаписом (а.с. 25).

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд ЄСПЛ застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. ЄСПЛ виходить з того, що при встановленні недопустимості первинного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подальшому вирішити питання про належність та допустимість доказів, які з нього витікають, а в подальшому вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому ( "Хан проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України").

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені права позивача на справедливий розгляд його справи, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Суд вважає, що постанова серії ЕАВ № 857502 від 13.01.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. є протиправною оскільки відповідачем не доведене, що позивач керував транспортним засобом Chevrolet D3 JMD443, зазначеним в постанові, без полісу обов'язкового страхування. Також відповідачем не доведено, що відповідно до ст. 222 КУпАП від імені Національної поліції справа про адміністративні правопорушення розглянута і накладено адміністративне стягнення поліцейською капітаном поліції ОСОБА_2.

Згідно ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

На підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, так як це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень - визнати протиправною та скасувати постанову.

Відповідно до ст. ст. 222, 251, 280 КУпАП, ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 243-246, 250, п. 15.5. Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до капітана поліції 2 батальйону 2 роти ОСОБА_2 ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.01.2019 року серії ЕАВ № 857502 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду (до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Широківський районний суд Дніпропетровської області ).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 11.03.2019.

Суддя О.В. Леонідова