Справа № 826/12532/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2019 року № 826/12532/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до

Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № ,

Відповідно до вимог частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі по тексту – позивач) з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту – відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 травня 2016 року, яке винесене Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби – Центральним офісом з обслуговування великих платників.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що відповідальність у вигляді штрафу для платника податків наступає виключно у випадках відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі без згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов’язковим.

Додатково представник позивача стверджував, що кошти, які були отримані Державним підприємством «Укрспирт» від реалізації продукції, були направлені на закупівлю сировини для подальшого виробництва продукції з метою отримання прибутку в майбутнього, який необхідний для виплати заробітної плати, сплати необхідних соціальних та податкових платежів, погашення податкового боргу та проведення ремонтних робіт обладнання. Крім того, в період з 03 березня 2016 року по 12 квітня 2016 року позивачем було сплачено податкові зобов’язання з інших податків: акцизний податок на спирт, акцизний податок на ЛГЗ, акцизний податок з роздрібної торгівлі, податок на додану вартість, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, екологічний податок (користування надрами), збір за спецвикористання води та інші податки.

Також представник позивача повідомив, що станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення сума нарахованих штрафних санкції у розмірі 173 662 492,5 грн. була неузгодженою, адже з 13 квітня 2016 року податкове повідомлення-рішення № від 30 березня 2015 року на загальну суму 173 662 492,50 грн., в рамках якого було описано майно у податкову заставу, стало неузгодженим.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

У письмових додаткових поясненнях представник позивача повідомив, що виходячи з норми статті 87 Податкового кодексу України податковий орган повинен був направити сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

У письмових запереченнях на адміністративний позов представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки за результатами реалізованого спирту на суму 226,2 млн. грн., за відповідний період позивачем було придбано товарів на суму 243,00 млн. грн., а виплати заробітної плати та ЄСВ на підприємстві за лютий становили 26,7 млн. грн., за березень заробітну плату на момент проведення перевірки не виплачено, чим порушено вимоги абзацу 3 пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України.

З урахуванням клопотання представника позивача, суд на підставі вимог частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року) ухвалив продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (тут і надалі в редакції Закону України №2147- VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби – Центральним офісом з обслуговування великих платників проведено перевірку стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, за результатами якої складено відповідний акт від 12 квітня 2016 року №8213/10/28-10-17-01-26.

За результатами перевірки встановлено, що актом опису майна від 03 лютого 2016 року №2 описано в податкову заставу майно Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на загальну суму 181,1 млн. грн., у т.ч. – основні засоби на суму 168,7 млн. грн., спирт люкс (готова продукція) на суму 12,4 млн. грн.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних за період з 03 лютого 2016 року по 31 березня 2016 року Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» реалізовано «спирту люкс» на суму 226,2 млн. грн., у т.ч. лютий – 169,7 млн. грн., березень – 56,5 млн. грн.

За відповідний період Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» було придбано товарів на суму 243,00 млн. грн. (найбільші суми – кукурудза – 85,8 млн. грн., спирт – 45,5 млн. грн., пшениця – 34,1 млн. грн. Виплати заробітної плати та ЄСВ на підприємстві за лютий становили 26,7 млн. грн., за березень заробітну плату на момент проведення перевірки не виплачено.

В акті перевірки зазначено, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» не було направлено кошти від реалізації описаного спирту люкс у сумі 12,4 млн. грн. у рахунок виплати заробітної плати, ЄСВ та погашення податкового боргу, чим порушило абзац 3 пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу. Натомість, Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» було спрямовано кошти від реалізації описаного спирту люкс на поповнення поточного рахунку, закупівлю, кукурудзи, пшениці, іншої сировини, що підтверджуються даними банківських виписок Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Так, наприклад, згідно з даними банківських виписок за період з 03 лютого 2016 року по 08 лютого 2016 року Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» було реалізовано спирту люкс на загальну суму 226,2 млн. грн. (у тому числі описаного на суму 12,4 млн. грн.). За відповідний період підприємством здійснено витрат на суму 94,4 млн. грн. (з них – 52 млн. грн. – поповнення власного поточного рахунку, 42,4 млн. грн. – закупівлі сировини, інші витрати). Коштів на погашення податкового боргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» не спрямовано, при тому, що виплата заробітної плати та ЄСВ підприємством здійснено лише 09 лютого 2016 року.

Внаслідок проведеної перевірки податковий орган прийшов до висновку, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» порушено вимоги абзацу 3 пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність пунктом 92.3 статті 92 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки, 10 травня 2016 року Міжрегіональним головним управлінням ДФС – Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято податкове повідомлення-рішення №, на підставі якого позивача зобов’язано сплатити штраф у розмірі вартості відчуженого майна у розмірі 12 401 200,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов’язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної контролюючим органом, виникає право податкової застави з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за місцем провадження діяльності м. Хоросків Гусятинського району Тернопільської області з питань виробництва біоетенолу, використання його за цільовим призначенням та реалізації КМПА відповідно до вимог законодавства, за результатом якої складено акт від 12 березня 2015 року №37/21-00/37199618.

Відповідно до акту перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем підпункту 229.1.17 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30 березня 2015 року, яким на позивача накладено штраф у розмірі 173 662 492,50 грн.

Суму даного штрафу нараховано у зв’язку з тим, що в ході перевірки встановлено, що орієнтована кількість виробленого КМПА з урахуванням втрат при його виробництві та відвантаженні у 2013 році становить 29 159,6 т, а саме: 3 639 209,28*0,042 = 1 528,5 дал. - втрати спирту при одноразових переміщеннях на заводах і базах (мірник-цистерна, цистерна-мірни) 0,017 - 0,025; 3 639 209,28- 1 528,5 = 3 637 680,8 дал = 36 376 808 л; 36 376 808* 0,8= 29 101 446,5 кг, де 0,8 густина біоетанолу за температури (20+1) С кг/м3; 20 101 446,5 кг +0,2% (58 202,9 кг - добавки для приготування КМПА МТБЕ/ЕТБЕ) = 29 159 649,4 кг = 29, 159,6 т.

Орієнтовна кількість виробленого КМПА з урахуванням втрат при його виробництві та відвантаженні у 2014 році становить 4 995,7 т, а саме: 622 234,78 * 0,042 = 261,33 дал. - втрати спирту при одноразових переміщеннях на заводах на заводах і базах (мірник-цистерна, цистерна-мірник) 0,017 - 0,025; 6 219 727* 0,8= 4 975 781,6 кг, де 0,8 - густина біоетанолу за температури (20 + - 1) С кг/м3; 4975 781,6 кг +- 0,2% (9 951,6 кг - добавки для приготування КМПА МТБЕ/еТБЕ = 4 995 684,7 кг + 4 995,7 т.

Згідно з додатком до листа Департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДФС України від 27.02.2015 року №6896/7/99-99-21-01-17 (реалізація КМПА у 2015-2014 роках) Хоростківським МПД ДП «Укрспирт» у 2013 році реалізовано КМПА 28 536,2 т і у 2014 році – 4 305,9 т. Невідповідність між орієнтованою кількістю виробленого та реалізованого КМПА становить : у 2013 році - 623,4 т; у 2014 році - 689,8 т.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що саме у зв’язку із накладенням на позивача штрафу у розмірі 173 662 492,50 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № від 30 березня 2015 року, 11 січня 2016 року Міжрегіональним головним управлінням ДФС – Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято податкову вимогу №2-23, зі змісту якої вбачається, що сума податкового боргу позивача станом на 11 січня 2016 року за узгодженими грошовими зобов’язаннями становить 181 308 576,83 грн., у т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 173 646 492,50 грн. та пеня – 7 662 084,33 грн.

14 січня 2016 року Міжрегіональним головним управлінням ДФС – Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №1058/10/28-10-23-26, на підставі якого податковим керуючим здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків.

03 лютого 2016 року податковим керуючим відповідно до вимог статей 89, 91 Податкового кодексу України складено акт опису майна в податкову заставу №2, відповідно до якого описано в податкову заставу основні засоби на суму 168 907 306,37 грн. та спирт люкс (готова продукція) у кількості 62 006 дал. по ціні 200,00 грн. на суму 12 401 200,00 грн.

Водночас, в межах адміністративної справи №826/12900/15 за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 березня 2015 року №, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30 березня 2015 року, прийнятого Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів, які б свідчили, що у позивача мало місце нецільове використання спирту етилового та біоетанолу. Не було встановлено судом при розгляді справи факту нецільового використання спирту етилового та біоетанолу. Крім того, відповідач наклав на Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за вищезазначені порушення штрафні (фінансові) санкції за нормою Закону – підпункту 229.1.17 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України за вчинення якого даною нормою відповідальність не передбачена.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №826/12900/15 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року без змін.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз наведеного свідчить, що в судовому порядку скасовано суму штрафу у розмірі 173 646 492,50 грн., внаслідок накладення якого і здійснено опис майна позивача, тобто скасовано правову підставу для опису наявного майна позивача, необхідного для погашення суми податкового боргу.

Пунктом 91.1 статті 91 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу.

Пунктом 91.3 статті 91 Податкового кодексу України визначено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб.

Абзацом другим пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.

Водночас, абзацом 3 пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо в податковій заставі перебуває лише готова продукція, товари та товарні запаси, платник податків може відчужувати таке майно без згоди контролюючого органу за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні, та за умови, що кошти від такого відчуження будуть направлені в повному обсязі в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу.

Наведена норма свідчить, що якщо платником податків реалізується готова продукція, яка перебуває у податковій заставі, таке відчуження можливе без згоди контролюючого органу за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні.

Податковим органом в акті перевірки стану збереження майна від 12 квітня 2016 року №8213/10/28-10-17-01-26 встановлено, що за період з 03 лютого 2016 року по 08 лютого 2016 року позивачем реалізовано спирту люкс на загальну суму 78 млн. грн. (у т.ч. описаного спирту на суму 12,4 млн. грн. При цьому, в акті перевірки відсутня інформація щодо відчуження вказаної готової продукції за цінами, що є меншими за звичайні.

Крім того, за період з 03 лютого 2016 року по 12 квітня 2016 року позивачем сплачено податкові зобов’язання із заробітної плати у загальному розмірі 63 132 305,00 грн. (січень 2016 року – 22 550 040,18 грн., за лютий 2016 року – 22 280 164,00 грн., за березень 2016 року – 18 302 101,00 грн., що підтверджується відповідними звітами зі сплати ЄСВ; суми єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 13 214 433,00 грн. (за січень 2016 року у розмірі 4 792 172,00 грн., за лютий 2016 року – 4 703 227,00 грн., за березень 2016 року – 3 719 034,00 грн., що підтверджується звітами зі сплати ЄСВ); сплачено суми ПДВ та акцизного податку за січень-березень 2016 року у розмірі 62 135 043,00 грн.

Тобто, сума виплачених коштів, направлених в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу перевищує суму коштів, отриманих від відчуження майна без згоди контролюючого органу (12,4 млн. грн.). Крім того, інші кошти, які бути отримані Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від реалізації продукції, були направлені на закупівлю сировини для подальшого виробництва продукції з метою отримання прибутку в майбутньому, який необхідний для виплати заробітної плати, сплати необхідних соціальних та податкових платежів, погашення податкового боргу та проведення ремонтних робіт обладнання.

При цьому, пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відтак, нормами чинного законодавства саме на контролюючі органи покладено обов’язок щодо погашення податкового боргу шляхом зарахування коштів, що сплачує такий платник податків.

Статтею 124 Податкового кодексу України передбачена відповідальність за податкове правопорушення - відчуження платником податків майна, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Кодексом, у виді штрафу в розмірі вартості відчуженого майна.

Тобто, обов’язковою умовою застосування до платника податків штрафу є встановлення факту відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу, якщо надання такої згоди є обов’язковою.

Водночас, в даному випадку мало місце відчуження позивачем готової продукції, на відчуження якої відповідно до абзацу 3 пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України, отримання згоди контролюючого органу не обов’язкове.

Зважаючи на вищенаведене в сукупності, враховуючи встановлений судом факт скасування в судовому порядку суми штрафу у розмірі 173 662 492,5 грн., накладеного на позивача на підставі податкового повідомлення-рішення від 30 березня 2015 року №, в рамках якого було описано майно позивача у податкову заставу, а також зважаючи на те, що позивачем відчужено майно, яке перебувало у податковій заставі, без згоди контролюючого органу, за відсутності законодавчо передбаченого обов’язку на отримання такої згоди, враховуючи факт спрямування отриманих коштів від такого відчуження на виплату заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач, як суб’єкт владних повноважень, покладений на нього обов’язок доказування не виконав.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 травня 2016 року, яке прийняте Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби – Центральним офісом з обслуговування великих платників.

3. Стягнути на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, 16, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 186 018,00 (сто вісімдесят шість тисяч вісімнадцять гривень нуль копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук