Справа № 524/7934/18
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7934/18
Провадження №2-а/524/56/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2019 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, третя особа - Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, УПП в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №616916 від 23 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП; стягнути з відповідача втрати на проведення експертизи в сумі 300 грн
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.09.2018 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №616916 за ч.1 ст.121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом без задніх захисних бризковиків, чим порушив п.31.4.7.е ПДР України.
Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки конструкцією його транспортного засобу не передбачені задні захисні бризковики. Крім того вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки його транспортного засобу призвело до порушення його прав.
В судовому засіданні 26.02.2019 позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_4 ТРЕТІХ ОСІБ
Відповідач в своєму відзиві зазначив, що позивачем не заперечується те, що в час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові водію було повідомлено про причину зупинки його транспортного засобу. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення водію були розяснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Жодних пояснень на місці зупинки транспортного засобу водій не надав. Постанова оголошена в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що конструкцією транспортного засобу не передбачені задні захисні бризковики.
В своїх письмових поясненнях Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП зазначив, що оскаржувана постанова є правомірною, а відповідачем не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні 26.02.2019 представник третьої особи, ОСОБА_5, проти задоволення позову заперечувала. Вважала, що підстав для скасування постанови не має. Звертала увагу на те, що на місці зупинки транспортного засобу позивач не надавав жодних пояснень з приводу того, що конструкцією його транспортного засобу не передбачені бризковики.
УПП в Полтавській області ДПП надіслало заяву про розгляд справи за відсутності його представника.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
23 вересня 2018 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №616916, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
В постанові зазначено, що 23.09.2018 о 15:20 водій керував транспортним засобом керував транспортним засобом без задніх захисних бризковиків, чим порушив п.31.4.7.е ПДР України.
НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", Учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Згідно п. 31.4.7(е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність(ст. 9 КУпАП)
Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
ОЦІНКА СУДУ
Суд відзначає, що для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Щодо додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд наголошує на тому, що відеозапис, здійснений нагрудною камерою поліцейського розпочинається із оголошення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Інших доказів, які б підтверджували дотримання інспектором передбаченої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суду надано не було.
Разом із цим, суд вважає необґрунтованими посилання позивача та його представника на те, що інспектор мав перенести розгляд справи з огляду на наступне.
Положення КУпАП є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.
У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.
Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).
Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.
Щодо факту вчинення правопорушення. На обґрунтування своїх доводів сторонами були надані докази, зокрема висновок автотоварознавчого дослідження №84-18 від 24.09.2018, витяг з довідкового альбому на автомобіль ВАЗ, фотознімки із сайтів продажу автомобілів.
Так, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №84-18 від 24.09.2018 складеного судовим експертом на автомобілі ВАЗ-2102, 1976 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно даних заводу-виробника не було передбачено встановлення бризковиків передніх та задніх колес. Вказане також підтверджується витягом з довідкового альбому на автомобіль ВАЗ.
На думку суду, надані фотознімки із сайтів продажу автомобілів не можуть бути належними доказами, які б підтверджували, що автомобіль під керуванням позивача повинен був бути обладнаний бризковиками.
Також, суд не може погодитись із доводами відповідача та третьої особи щодо неналежності висновку автотоварознавчого дослідження №84-18 від 24.09.2018 через відсутність попередження експерта про кримінальну відповідальність, оскільки на переконання суду відсутність лише попередження про кримінальну відповідальність не призводить до помилковості висновку експерта. Інших доказів, які б давали підстави вважати висновок автотоварознавчого дослідження №84-18 від 24.09.2018 неналежним та недопустимим доказом відповідачем надано не було.
Отже, проаналізувавши вищенаведені докази в їх сукупності та системному зв'язку, суд приходить до висновку про те, що конструкцією транспортного засобу ВАЗ-2102, 1976 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 не передбачено встановлення бризковиків.
Відтак суд вважає, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови.
Приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. закрити.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
На переконання суду, проведене на замовлення позивача дослідження, в розумінні ст.132 КАС України вважатись витратами, повязаними із проведенням експертиз. У зв'язку із чим, суд вважає за можливе відмовити позивачу у їх стягненні.
Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити частково.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №616916, винесену 23 вересня 2018 року, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць