Справа № 0540/7012/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №0540/7012/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 0540/7012/18-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М., повний текст складений у м. Словянську Донецької області) за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Державної фіскальної служби України про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (далі КП ««Компанія «Вода Донбасу», позивач) звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у прийнятті рішення про відстрочення грошового зобовязання з ПДВ в сумі 8339578,35 грн.;

- зобовязати прийняти рішення про відстрочення грошового зобовязання з ПДВ в сумі 8339578,35 грн. (а.с. 3-5).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову (а.с. 83-86).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи (а.с. 93-97).

В обгрунтування доводів посилався на те, що пунктом 3.1 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574, не передбачено обовязку платника податків встановлювати конкретні дати сплати.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

КП «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за № 00191678, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року у справі № 805/3273/17-а частково задоволено позов КП «Компанія «Вода Донбасу» до Офісу великих платників податків ДФС, Державної фіскальної служби України, а саме: зобовязано Державну фіскальну службу України повторно розглянути питання про надання відстрочення КП «Компанія «Вода Донбасу» грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 8339578 грн. 35 коп. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (а.с. 14-16).

22 січня 2018 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з заявою щодо надання відстрочення податкового боргу згідно рішення суду у справі № 805/3273/17-а (а.с. 17).

Листами Державної фіскальної служби України від 05.03.2018 року № 7976/6/99-99-17-04-15 та від 21.05.2018 року № 17319/6/99-99-17-04-15 позивача повідомлено, що для відстрочення податкового боргу необхідно звернутися до Головного управління ДФС у Донецькій області, яке обліковує податок на додану вартість КП «Компанія «Вода Донбасу» та надати пакет документів, включаючи документи, що підтверджують дію обставин непереборної сили (а.с. 18-20).

03.06.2018 року позивачем було направлено заяву за № 17/779 до Головного управління ДФС у Донецькій області щодо надання відстрочення податкового боргу з переліком документів (а.с. 22-24).

Листом ГУ ДФС Донецької області від 05.07.2018 року № 28428/10/05-99-17-02-27, листом ДФС від 26.06.2018 року № 19516/7/99-99-17-04-17 позивачу відмовлено у наданні відстрочення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 8339578,35 грн., мотивуючи це тим, що у графіку погашення відстрочених сум податкового боргу повинні бути вказані строки із зазначенням конкретної дати/дат сплати відстроченої суми, а не посилання на сертифікати Торговопромислової палати про настання обставин непереборної сили, що не містять конкретного періоду відстрочення та на закінчення АТО та у звязку з тим, що факт знаходження частини відокремлених підрозділів позивача на території де проводилась АТО та на території де проводиться АТО, а також на лінії зіткнення заважає здійснити якісний аналіз економічного обґрунтування прогнозованих економічних показників підприємства на період дії відстрочення (а.с. 25-27).

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

За приписами п. 100.8 ст. 100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки приймається у такому порядку: стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням особливостей, визначених пунктом 100.9 цієї статті; стосовно місцевих податків та зборів - керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки та збори.

Відповідно до п. 100.9 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, крім випадків, передбачених цим пунктом, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, у разі, якщо сума, заявлена до розстрочення, відстрочення, або сума розстрочених, відстрочених грошових зобов'язань чи податкового боргу, щодо яких переносяться строки сплати, становить 1 мільйон гривень та більше, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум, якщо сума попередньо наданого розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу не була погашена, приймається за вмотивованим та обґрунтованим рішенням керівника (заступника керівника) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу платників податків здійснюється органами ДФС України відповідно до положень статті 100 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» (далі - Перелік № 1235) та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574 (далі - Порядок № 574).

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 574 для розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових зобовязань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобовязань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Підставою для відстрочення грошових зобовязань (податкового боргу) платника податків є надання ним доказів, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин», а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобовязань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

За приписами п. 3.2 Порядку № 574 за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2); відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обовязкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобовязань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

У такому самому порядку здійснюється розгляд заяви платника податків у випадку, якщо рішення приймається Міністерством доходів і зборів України. При цьому Міністерством доходів і зборів України рішення приймається протягом 10 календарних днів.

Рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів. Якщо рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, рішення складається в трьох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів за місцем обліку такого платника податків (за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу)), третій - для органу доходів і зборів, який приймає рішення.

Рішення про розстрочення (відстрочення) приймається на суму, визначену у гривнях з двома десятковими знаками.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що позивач листами від 05.06.2018 року № 17/779 та № 17/780 зверталося до ДФС з питання надання відстрочення грошового зобовязання з ПДВ на суму 8806651, 26 грн. з періодами сплати тридцятого числа щомісячно після закінчення антитерористичної операції на території України. Додатково позивачем було надано висновок та інші документи з порушеного питання (копія звернення платника до ГУ ДФС у Донецькій області разом з відповідним пакетом документів), надіслані Головним управлінням ДФС у Донецькій області листами від 15.06.2018 року № 3243/8/05-99-17-02-19 (вх. ДФС № 96475/7 від 18.06.2018 року та від 19.06.2018 року № 3279/8/05-99-17-02-19 (вх. ДФС № 97691/7 від 19.06.2018 року).

Як судом вже зазначалось, позивачу було відмовлено у відстроченні грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Основним документом у пакеті, що визначає предмет відстрочення та інші параметри такого відстрочення, є заява платника щодо надання відстрочення податкового боргу. У заяві вказується сума податкового боргу, назва платежу, підстава для відстрочення та графік сплати відстроченої суми.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у заяві, що надана комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» відсутній графік сплати податкових зобовязань.

Відсутність визначеного платником періоду відстрочення та дати/дат погашення відстрочення суми абсолютно унеможливлює прийняття рішення та договору про відстрочення, оскільки у формах рішення про розстрочення/відстрочення та відповідного договору про розстрочення/відстрочення ці реквізити є обовязковими, і без їх заповнення рішення та договори не можуть набрати чинності та бути внесені до інформаційної системи органів ДФС, а також відображені у журналі розстрочення (відстрочення), інтегрованій картці платника та Реєстрі заяв про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання чи податкового боргу.

Крім того, рознесення рішення та договору про розстрочення/ відстрочення до інформаційно телекомунікаційної системи органів ДФС «Податковий блок» без цих дат також є неможливим. При внесенні даних про надане відстрочення недостатньо лише зняти з нарахування борг (або зобовязання) з поточної дати, а потрібно забезпечити нарахування відстроченої суми у чітко визначену рішенням та договором майбутню дату (дати). Крім того, саме дата нарахування відстроченої суми та дата її сплати визначають суму процентів за користування відстрочкою, яку платник має нарахувати та сплатити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що заява позивача оформлена не належним чином та з порушенням Порядку № 574.

Крім того, в пакеті документів, що позивач додав до заяви, відсутні обовязкові документи, зокрема, графік погашення відстроченої суми із зазначенням конкретних дат сплати.

Розрахунки прогнозних доходів, що гарантують виконання графіку погашення, не є окремим документом, виписані формально, без наведення необхідних розрахунків, а платоспроможність підприємства ставиться у залежність від строків закінчення антитерористичної операції.

ДФС своїм листом від 27.10.2014 року № 5694/6/99-99-25-01-15, яке було оприлюднено на офіційному веб-сайті Торгово промислової палати України (далі ТППУ), висунула вимоги до сертифікатів ТППУ, якими засвідчуються форс-мажорні обставини щодо підприємств з зони проведення АТО.

Надані позивачем сертифікати ТППУ від 25.11.2014 року № 1735 та № 1736 не містять необхідної інформації, оскільки відсутній зафіксований причинонаслідковий звязок між фактом настання форс-мажорних та їх конкретною дією на фінансовогосподарську діяльність платника, а також посилання на будьякі підтвердженні документи вповноважених органів. Крім того, ТППУ зазначено, що на момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо, тобто, сертифікатами не визначено конкретного періоду дії обставин непереборної сили (а.с. 6,7).

Разом з тим, для надання відстрочення та визначення конкретних термінів погашення цього відстрочення період дії обставин непереборної сили має бути чітко визначено (період має бути закритим).

Таким чином, позивачем невірно оформлено заяву про відстрочення податкового боргу; не надано повного пакету документів; окремі документи не містять необхідної інформації, без якої неможливо оформити відстрочення.

Відповідно до пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, прийняття органом ДФС рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу є його правом, а не обовязком.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 0540/7012/18-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Державної фіскальної служби України про зобовязання вчинити дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 13 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3