Справа № 0940/1930/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/714/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прогрес-Буд ІФ» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі №0940/1930/18 (рішення ухвалено в м.Івано-Франківську, суддею Шумей М.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного фахівця сектору нагляду/відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Локатиря Тараса Ігоровича про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою за №6022 від 10.10.2018,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 17.10.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного фахівця сектору нагляду/відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Локатиря Тараса Ігоровича, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою за № 6022 від 10.10.2018.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідач, приймаючи припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою за № 6022 діяв всупереч вимогам чинного законодавства та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення. Зокрема, посилається на витяг з протоколу 18 засідання комісії з питань безпеки дорожнього руху та влаштування об'єктів транспортної інфраструктури від 01.11.2013, яким рішення попередньої комісії (протокол № 17 п. 12.2) викладено в редакції: Комісія не заперечує тимчасове встановлення воріт до моменту прийняття рішення суду щодо будівництва будинку ПП «Прогрес-буд ІФ». Зазначає, що вказане рішення носить дозвільний характер, є не скасованим та чинним на сьогоднішній час.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою від 10.10.2018 № 6022 складений головним фахівцем сектору нагляду/відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Локатирем Тарасом Івановичем.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ПП «Прогрес-Буд ІФ» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що встановлена ОСОБА_2 брама перешкоджає доступу її законному користувачеві ПП «Прогрес-Буд ІФ» до земельної ділянки та порушує законні права підприємства, а тому суд першої інстанції порушив норми матеріального права, так як не допустив до участі в справі ПП «Прогрес-Буд ІФ». Апелянт вказує, що всі рішення, за позовами, які стосувалися будівництва будинку приватним підприємством «Прогрес-Буд ІФ» на даний час вже судами прийняті, набрали законної сили і підлягають обов'язковому виконанню. Про ці обставини відомо позивачу, оскільки, він особисто брав участь у всіх судових процесах щодо будівництва спірного будинку, в якості керівника ОСББ «Гетьмана Мазепи, 35а», проте суду ці обставини не повідомив. Одночасно зазначає, що всі судові рішення з приводу будівництва будинку підприємством містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень у відкритому доступі і суд першої інстанції мав змогу об'єктивно дослідити зазначені обставини.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому повністю заперечує доводи апелянта ПП «Прогрес-Буд ІФ», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги наведені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а саме повістками, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника апелянта, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 10.10.2018 головним фахівцем сектору нагляду/відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Локатирем Тарасом Івановичем складено припис про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері благоустрою за №6022, у зв'язку із виявленням порушення розділу 15 пункту 1 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, а саме встановлення воріт по АДРЕСА_1.

Даним приписом зобов'язано усунути виявлені порушення до 16.10.2018 шляхом пред'явлення дозвільної документації або демонтажу (а.с. 9-10).

Позивач не погоджуючись із вказаним приписом звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуваний припис відповідач діяв без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки рішення попередньої комісії є чинним та не скасованим.

Також суд зазначив, що вимоги Порядку встановлення огорож у м.Івано-Франківську не можуть поширюватися на об'єкти, встановлені до вступу в дію зазначеного Порядку, зокрема до огорожі (воріт), змонтованої у 2013 році за адресою АДРЕСА_1.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон №2807-IV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень (стаття 5 Закону № 2807-IV).

Відповідно до статті 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності; порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (пункти 1, 7, 8 частини другої статі 34 Закону № 2807-IV).

Судом встановлено, що Рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 25.12.2015 № 68 затверджено правила благоустрою м.Івано-Франківська, якими встановлено вимоги щодо благоустрою території Івано-Франківська та утримання об'єктів благоустрою на території міста.

Згідно рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 №106-19, міська рада вирішила внести зміни у Правила благоустрою м. Івано-Франківська, затверджені рішенням сесії міської ради від 25.12.2015 № 68 виклавши їх у новій редакції.

Відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 Правил благоустрою м. Івано-Франківська (з урахуванням змін, внесених рішенням Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 № 106-19) встановлення огорож на території міста Івано-Франківська здійснюється у відповідності до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 № 84 «Про порядок встановлення огорож у м. Івано-Франківську» (далі Порядок встановлення огорож у м.Івано-Франківську) (а.с. 23-25).

Порядок встановлення огорож у м. Івано-Франківську затверджений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.02.2015 №84 регулює встановлення огорож з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож.

Розділ 4 Порядку встановлює перелік необхідних документів для отримання погодження на встановлення огорожі.

Позивач фактично не заперечує щодо відсутності у нього дозвільної документації на встановлення воріт.

Натомість, як видно з позовної заяви, позивач посилається на те, що Порядок №84 не містить зобов'язальних вимог щодо необхідності отримання погодження на встановлення огорожі за адресою АДРЕСА_1, оскільки така ще була встановлена до затвердження Порядку встановлення огорож у м. Івано-Франківську від 05.02.2015.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради ще 16.10.2007 прийнято рішення № 496 «Про порядок встановлення огорожі власниками земельних ділянок на території міської ради», пунктом 1 якого вирішено огорожу земельних ділянок зі сторони вулиць власникам будинковолодінь дозволяється встановлювати висотою не більше 1,5 м від рівня землі, а також зобов'язано власників погоджувати вид огорожі зі сторони магістральних вулиць в управлінні містобудування та архітектури виконавчого комітету міської ради (тепер -Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради). Пунктом 2 даного рішення було визначено, що за не відповідність п. 1 власників притягати до адміністративної відповідальності, з подальшим приведенням до норм.

Таким чином погодження органу архітектури та містобудування вимагалось, як до встановлення позивачем огорожі так і тепер.

Разом з тим, Комісія з питань безпеки дорожнього руху та влаштування об'єктів транспортної інфраструктури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.11.2013 (протокол № 18 п.10), у своєму рішенні зазначила, що «комісія не заперечує про тимчасове встановлення воріт до моменту прийняття рішення суду щодо будівництва будинку ПП «Прогрес-буд ІФ». ОСОБА_2 демонтувати встановлені ворота після прийняття рішення суду» (а.с 10).

Отже, єдиним дозвільним документом на встановленні спірних воріт позивачем було вказане вище рішення.

Судом встановлено, що рішення суду прийнято та таке набрало законної сили, а відтак і відпали підстави щодо тимчасового дозволу ОСОБА_2 на встановлення воріт, а , відтак, у останнього виник обов'язок на його знесення.

Посилання позивача на відсутність рішення суду, колегія суддів вважає не переконливим, так як апелянтом вказано нижче рішення судів останніх інстанцій, що вступили в законну силу.

Відповідно до Положення про Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, затвердженого рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 21.06.2018 № 196-20, а саме п. 2.24 до повноважень Департаменту віднесено такі питання, як здійснення постійного контролю за дотриманням законодавства України про благоустрій населених пунктів, Правил благоустрою міста на предмет дотримання Правил благоустрою міста зокрема шляхом:

-проведення обстеження (огляду) території міста на предмет дотримання Правил благоустрою міста;

-складання актів обстеження (огляду) території міста та протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 152 КУпАП.

-складання та направлення приписів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері благоустрою.

Таким чином, видаючи оскаржуваний припис № 6022 від 10.10.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою, головний фахівець сектору муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Локатир Т. І., діяв в межах та спосіб визначений чинним законодавством України та відповідними нормативно-правовими актами Івано-Франківської міської ради, які є чинними та не скасованими.

При цьому, колегія суддів вказує, що вимоги даного припису не суперечать тимчасовому дозволу на встановлення воріт до прийняття рішення суду, оскільки дана обставина щодо необхідності надання дозвільної документації або демонтажу воріт була відома позивачу.

ПП «Прогрес-Буд ІФ» здійснило будівництво восьмиповерхового багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з державним актом на право постійного користування землею від 24 червня 1994 року серія ІФ № 15/4-000037, виданого приватній виробничо-комерційній фірмі «Прогрес-Прут», правонаступником якої є ПП «Прогрес-Буд ІФ», надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,199 га, що знаходиться за вищевказаною адресою для будівництва малоповерхових будинків (а.с. 65-66).

Окрім цього, питання щодо правомірності будівництва будинку приватним підприємством «Прогрес-Буд ІФ» вже досліджувались неодноразово, зокрема Постановою Верховного суду від 14 серпня 2018 року у справі №344/9352/14-а, постановою Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року, постановою Вищого Господарського суду України від 16 листопада 2016 року, постановою Вищого Господарського суду України від 17 серпня 2017 року.

Вказані судові рішення, набрали законної сили та ними встановлено, що спірний об'єкт не є самочинним будівництвом, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки залишились чинними та Управлінням ДАБІ правомірно зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказаного , неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов помилкового висновку про задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія дійшла переконання, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прогрес-Буд ІФ» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі №0940/1930/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 13.03.2019