Справа № 803/3768/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 березня 2019 року

справа №803/3768/15

адміністративне провадження №К/9901/38021/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у складі судді Ксензюка А.Я.,

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у складі суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б., Сеника Р.П.,

у справі №803/3768/15 (876/9133/16)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

26 листопада 2015 року Приватне акціонерне товариство «Волинська фондова компанія» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 16 листопада 2015 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 6 242 663 грн за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 3121331 грн 50 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

25 грудня 2015 року постановою Волинського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, задоволений позов Товариства, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 16 листопада 2015 року за №.

Ухвалюючи судові рішення, суди попередніх інстанцій встановили, що господарські операції позивача з його контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсід», Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК «Укрспецтехнологія», реально здійсненні, належними доказами підтверджені, що обумовлює правомірність формування позивачем як платником податку податкового кредиту.

20 лютого 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, доводить збитковість здійснених позивачем господарських операцій, посилається на правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 09 червня 2015 року №21-289а15.

15 червня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 23 лютого 2017 року та витребувано справу №803/3768/15 з Волинського окружного адміністративного суду.

07 липня 2017 року Товариством наданий відзив на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, у якому позивач викладає свою позицію, викладену в запереченнях на акт перевірки, на апеляційну скаргу, викладає дослідження та доводи стосовно кожної позиції податкового органу щодо фактичних обставин у справі, доводить прибутковість здійснених ним операцій з контрагентами, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

06 липня 2017 року справа №803/3768/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

14 березня 2018 року матеріали касаційної скарги К/9901/38021/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 13356951, перебуває на податковому обліку з 04 листопада 1995 року, є платником податку на додану вартість.

У жовтні 2015 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань здійснення фінансово-господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсід» за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК «Укрспецтехнологія» за період з 01 травня 2015 року по 30 червня 2015 року та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг) придбаних у зазначених суб'єктів господарської діяльності, результати якої викладені в акті перевірки від 06 листопада 2015 року №5320/22-03/13356951 (далі - акт перевірки).

16 листопада 2015 року керівником податкового органу прийняте податкове повідомлення-рішення № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 6242663 грн за порушення пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 3121331 грн 50 коп. на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Склад податкових правопорушень за висновком податкового органу полягає у завищенні Товариством податкового кредиту на загальну суму 6 242 663 грн, в тому числі за січень 2015 року - 1 197 062 грн, за лютий 2015 року - 1 780 755 грн, за березень 2015 року - 120 449 грн, за травень 2015 року - 1 347 577 грн, за червень 2015 року - 1 796 820 грн.

Щодо взаємовідносин Товариства з Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсід» в акті перевірки зазначено, що до податкового органу надійшли матеріали Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області, а саме акт від 22 липня 2015 року №1308/05-81-22-02/39106064 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Скайсід» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету ПДВ по взаємовідносинам за лютий 2015 року із ТОВ «ТД «Екобіотек Україна», ТОВ «Ойл Компані», за березень 2015 року із ТОВ «Ойл Компані» з подальшою реалізацією контрагентам-покупцям», акт від 18 червня 2015 року №1152/05-81-22-02/39106064 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Скайсід» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету ПДВ по взаємовідносинам за липень, серпень, вересень 2014 року із ТОВ «ТРМ-Групп», за січень 2015 року із ТОВ «Коммунар-Престиж», за березень 2015 року із ТОВ «Південь Агро Торг Сервіс» з подальшою реалізацією товарів контрагентам-покупцям та податку на прибуток підприємства за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року», якими встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів підприємницької та економічної діяльності даних підприємств, а саме відсутність управлінського та технічного персоналу, відсутність оборотних коштів та виробничих активів, відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортних засобів і торгівельного обладнання, які економічно необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності та надання послуг з виконання робіт, відсутність необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі-продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей.

Щодо господарських операцій між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК «Укрспецтехнологія» в акті перевірки від 06 листопада 2015 року №5320/22-03/13356951 зазначено, що постачальниками сої для контрагента позивача за період травень-червень 2015 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Став-М» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мирком». Згідно із даними АС «Податковий блок» встановлено, що основним постачальником для вищезазначених контрагентів є ФГ «Зерновик». Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень по вищезазначених контрагентах відкрито кримінальне провадження №0000165 від 22 жовтня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.

Контролюючий орган зазначає, що проведеним аналізом податкової звітності даних підприємств встановлена відсутність необхідних умов для досягнення результатів підприємницької та економічної діяльності, а саме відсутність управлінського та технічного персоналу, відсутність оборотних коштів та виробничих активів, відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортних засобів і торгівельного обладнання, які економічно необхідні для здійснення фінансово - господарської діяльності та надання послуг з виконання робіт, відсутність необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі-продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей.

10 січня 2015 року між Товариством, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скайсід», як продавцем укладено договір поставки, із змінами внесеними додатковою угодою від 11 лютого 2015 року, специфікаціями до цього договору, предметом поставки якого є олія соняшникова. Реальність здійснення господарських операцій підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів, а саме податковими та видатковими накладними, актами приймання-передачі олії соняшникової, посвідченнями про якість, платіжними дорученнями, подальший продаж придбаного товару «олія соняшникова» Товариством шляхом її експортування згідно із контрактом від 12 січня 2015 року №FB-1502-SFСО/bulk, укладеним між ПрАТ «ВФК» (Продавець) та Fireball minerals Limsted (Покупець), із змінами внесеними додатковими угодами від 12 лютого 2015 року та від 17 березня 2015 року.

15 травня 2015 року між Товариством, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВК «Укрспецтехнологія», як постачальником укладено та виконано договір поставки сої, із змінами внесеними додатковою угодою від 22 травня 2015 року, що підтверджується специфікаціями до цього договору, податковими та видатковими накладними, актами приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, платіжними дорученнями, подальшим експортуванням сої за контрактом від 11 травня 2015 року №8В-В/1105-15, укладеним між Товариством, як продавцем та EXPERTOS VENTURE LP, як покупцем, із змінами внесеними додатковими угодами від 12 травня 2015 року, від 01 червня 2015 року, №1 від 15 червня 2015 року, №2 від 27 серпня 2015 року та №3 від 14 вересня 2015 року.

За результатами дослідження долучених до матеріалів справи первинних документів, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що всі первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпункту 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Судами попередніх інстанцій здійснений системний аналіз положень підпунктів 14.1.18, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1 статті 198, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України, статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який серед іншого зумовив висновок про те, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що операції між позивачем та його контрагентами в повній мірі та належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, виконання договорів підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, складеними відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи спірні правовідносини, зазначив, що податкове законодавство не ставить у залежність формування позивачем податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення зокрема складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Суд апеляційної інстанції дійшов цього висновку, зокрема посилаючись на правову позицію Верховного Суду України від 31 січня 2011 року у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, за якою якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій встановили загальну та процесуально правоздатність контрагентів позивача, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайсід» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Укрспецтехнологія» (далі контрагенти Товариства).

Суд визнає доводи податкового органу щодо недійсності та нікчемності правочинів, укладених між Товариством з його контрагентами, неприйнятними з огляду на відсутність належних доказів «недійсності» та «нікчемності» в розумінні статті 204, частини першої статті 215, статті 203, частини першої статті 228 Цивільного кодексу України та вказує на відсутність повноважень у податкового органу самостійного визнання правочинів такими в акті перевірки.

Оцінюючи спірні операції суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності поставки контрагентами позивача товару та його використанні в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності..

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаного позивачем товару.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту придбання товару та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення, покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №803/3768/15 (876/9133/16) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер