Справа № 212/8044/18(2-а/212/152/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2019 року м. Дніпросправа № 212/8044/18(2-а/212/152/18)

головуючий суддя І інстанції Борис О.Н.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 року у справі № 212/8044/18 за позовом ОСОБА_2 до капрала поліції 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до капрала поліції 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_1, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача;

- скасувати постанову серії ЕАВ № 658340 від 11.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 року адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658340 від 11 жовтня 2018 року винесену суб`єктом владних повноважень поліцейським капралом поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області ОСОБА_1, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 425 грн. і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву в частині визнання дій поліцейського капрала поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області ОСОБА_1 щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658340 від 11.10.2018 протиправними було залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржувана постанова була прийнята останнім обґрунтовано, оскільки 11.10.2018 року позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та при повороті праворуч не подав сигнал світловим покажчиком поворота відповідного напрямку. Зауважено, що посилання позивача на не вчинення ним адміністративного правопорушення, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 11.10.2018 року капралом поліції 2 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАВ № 658340.

Відповідно до вказаної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo» АЕ9814НЕ, проїхав перехрестя вул. Дніпропетровське шосе вул. Серафімовича, на заборонений червоний сигнал світлофора, а також при повороті праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив п.9.2.б ПДР України.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні будь-які зафіксовані технічними засобами докази порушення позивачем правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 9.2 Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є зокрема сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху визначено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або порушення правил користування попереджувальними сигналами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис.

При цьому, спірна постанова серії ЕАВ № 658340 від 11.10.2018 року, всупереч зазначеним приписам закону, не містить посилань на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, а отже останній, не може братись до уваги, як доказ інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, що враховується апеляційним судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, як вбачається з вказаного відеозапису, останній фіксує факт вчинення адміністративного правопорушення, однак з нього не вбачається, що таке правопорушення було допущено саме позивачем під час керування транспортним засобом «Renault Kangoo» АЕ9814НЕ, а отже, в розумінні приписів ст.ст 73-76 КАС України він не є належним, допустимим і достатнім доказом по справі.

Інших доказів, передбачених ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, виходячи з зазначених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування останньої і закриття при цьому провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 року у справі № 212/8044/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова