Справа № 826/7453/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 березня 2019 року №826/7453/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ренесенс» до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Ренесенс» (далі - позивач), до Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві (далі – відповідач-1), та Державної фіскальної служби України (далі – відповідач-2), з урахуванням уточнених позовних вимог, про:

1) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №651057/41800305 від 16.04.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №1 від 27.03.2018 року;

2) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №654950/41800305 від 18.04.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №3 від 30.03.2018 року;

3) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №673301/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №1 від 02.04.2018 року;

4) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №673300/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №2 від 03.04.2018 року;

5) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №663191/41800305 від 24.04.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №3 від 04.04.2018 року;

6) визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №673299/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну №4 від 05.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що комісією ДФС протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2018 року позовну заяву залишено без руху.

22.05.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яку прийнято судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі

17.07.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження, яку прийнято судом.

30.08.2018 року представником відповідача-1 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, яку прийнято судом.

11.10.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, яку прийнято судом.

24.10.2018 року представником позивач через канцелярію суду подано відповідь на відзив, яку прийнято судом.

05.11.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про залучення до справи у якості співвідповідача Державної фіскальної служби України, яку прийнято судом.

29.11.2018 року у судовому засіданні судом протокольно залучено до участі у справі в якості відповідача-2 ДФС України.

29.11.2018 року представником позивача у судовому засіданні подано заяву про уточнення позовних вимог, яку прийнято судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 07.03.2019 року на 15:20.

31.01.2019 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про прискорення розгляду справи, яку прийнято судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засідання на 21.02.2019 року на 15:45.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача-1 просив відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши про правомірність вчинених дій та прийнятих рішень щодо відмови у реєстрації податкових накладних.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

27.03.2018 року між ТОВ «Ренесенс» і ТОВ «Експотрейдія» було укладено договір поставки №274/03 від 27.03.2018 року. На виконання умов даного договору поставки ТОВ «ТД Ренесенс» поставило ТОВ «Експотрейдія» - кукурудзу подрібнену у кількості 395,9 тон загальною вартістю – 1623190,00 грн.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «ТД Ренесенс» було складено податкові накладні №1 від 27.03.2018 року, №3 від 30.03.2018 року, №1 від 02.04.2018 року, №2 від 03.04.2018 року, №3 від 04.04.2018 року, №4 від 05.04.2018 року, та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкові накладні було прийнято, але їх реєстрацію зупинено.

ТОВ «ТД Ренесанс» було направлено органам ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, №1 від 10.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена №2 від 13.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена №3 від 19.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена №4 від 25.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена №5 від 25.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена №6 від 25.04.2018 року.

Однак, рішенням комісії ДФС №651057/41800305 від 16.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 27.03.2018 року, рішенням комісії ДФС №654950/41800305 від 18.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 30.03.2018 року, рішенням комісії ДФС №663191/41800305 від 24.04.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 04.04.2018 року, рішенням комісії ДФС №673301/41800305 від 02.05.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 02.04.2018 року, рішенням комісії ДФС №673300/41800305 від 02.05.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 03.04.2018 року, рішенням комісії ДФС №673299/41800305 від 02.05.2018 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 05.04.2018 року.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 встановлено, що Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ТД Ренесенс», після здійснення господарських операцій з ТОВ «Експотрейдія», було складено податкові накладні №1 від 27.03.2018 року, №3 від 30.03.2018 року, №3 від 04.04.2018 року, №1 від 02.04.2018 року, №2 від 03.04.2018 року№4 від 05.04.2018 року, та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкові накладні було прийнято, але їх реєстрацію зупинено.

ТОВ «ТД Ренесенс» було направлено органам ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена, №1 від 10.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена №2 від 13.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена №3 від 19.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена №4 від 25.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена №5 від 25.04.2018 року, повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена №6 від 25.04.2018 року.

В тому числі, позивачем буди подані належним чином завірені копії наступних документів: договір поставки №274/03 від 27.03.2018 року, товарно-транспортні накладні №1 від 27.03.2018 року, №2 від 27.03.2018 року, №4 від 30.03.2018 року, №5 від 02.04.2018 року, №6 від 02.04.2018 року, №7 від 03.04.2018 року, №8 від 03.04.2018 року, №9 від 04.04.2018 року, №10 від 04.04.2018 року, №11 від 05.04.2018 року, №12 від 05.04.2018 року, видаткові накладні №1 від 27.03.2018 року, №3 від 30.03.2018 року, №4 від 02.04.2018 року, №5 від 03.04.2018 року, №6 від 04.04.2018 року, №7 від 05.04.2018 року, рахунки №1 від 27.03.2018 року, №3 від 30.03.2018 року, №4 від 02.04.2018 року, №5 від 03.04.2018 року, №6 від 04.04.2018 року, №7 від 05.04.2018 року, платіжне доручення №62 від 28.03.2018 року, №69 від02.04.2018 року, №88 від 06.04.2018 року, №80 від 04.04.2018 року, №85 від 05.04.2018 року, №89 від 11.04.2018 року. Крім того, відповідачу були направлені наступні первинні документи: документи щодо придбання кукурудзи подрібненої нашим підприємством, зокрема: договір поставки б/н від 26.03.2018 року, товарно-транспортна накладна №26 від 27.03.2018 року, №27 від 27.03.2018 року, №29 від 30.03.2018 року, №1 від 02.04.2018 року, №2 від 02.04.2018 року, №3 від 03.04.2018 року, №4 від 03.04.2018 року, №5 від 04.04.2018 року, №6 від 04.04.2018 року, №7 від 05.04.2018 року, №8 від 05.04.2018 року, видаткові накладні №7 від 27.03.2018 року, №11 від 30.03.2018 року, №1 від 02.04.2018 року, №2 від 03.04.2018 року, №3 від 04.04.2018 року, №4 від 05.04.2018 року, платіжні доручення №6 від 30.03.2018 року, №9 від 02.04.2018 року, №10 від 02.04.2018 року, №13 від 04.04.2018 року, №14 від 04.04.2018 року, №15 від 04.04.2018 року, №16 від 05.04.2018 року, №17 від 06.04.2018 року, №19 від 11.04.2018 року, №20 від 13.04.2018 року, №21 від 13.04.2018 року, №22 від 13.04.2018 року, №27 від 02.05.2018 року, №28 від 03.05.2018 року, №29 від 08.05.2018 року, рахунки №7 від 27.03.2018 року, №11 від 30.03.2018 року, №1 від 02.04.2018 року, №2 від 03.04.2018 року, №3 від 04.04.2018 року, №4 від 05.04.2018 року.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №651057/41800305 від 16.04.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 27.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів, банківських виписок з особових справ, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №654950/41800305 від 18.04.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 30.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів, банківських виписок з особових справ.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №663191/41800305 від 24.04.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 04.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових справ.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №673301/41800305 від 02.05.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 02.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових справ.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №673300/41800305 від 02.05.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 03.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових справ.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №673299/41800305 від 02.05.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 05.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових справ.

З наданих позивачем до матеріалів справи доказів вбачається, що після цього позивач оскаржив в адміністративному порядку рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН №1 від 27.03.2018 року, №3 від 30.03.2018 року, №3 від 04.04.2018 року. Разом зі скаргами позивач подав усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним, в тому числі повторно були надані платіжні документи, сертифікати та паспорти якості на товар.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 04.05.2018 року №2415/41800305/2 скаргу позивача щодо відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 27.03.2018 року залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та / або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 04.05.2018 року №2422/41800305/2 скаргу позивача щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 30.03.2018 року залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та / або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 04.05.2018 року №2423/41800305/2 скаргу позивача щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 04.04.2018 року залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін, з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та / або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Кодексу, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (далі – Порядок №1246).

Абзац 1 п. 2 даного Порядку визначає, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов’язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

- дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п. 13 Порядку №1246).

Відповідно до п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Згідно п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб’єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії), для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» передбачено, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту “в” підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Однак, ні Податковим кодексом України, ні Порядком № 1246, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом (на час виникнення правовідносин), не конкретизуються помилки (не наводиться перелік), виявлення яких унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

Слід зазначити, що зазначена відсутність законодавчого регулювання підстав можливого повернення податкової накладної суттєво порушує права платника податку.

Проте, відповідачем-2 не визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкових накладних.

При відмові у прийнятті до реєстрації податкових накладних з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

З оскаржуваних рішень вбачається, що підставою у відмові реєстрації податкових накладних ненадання платником податку копій документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, проте матеріалами справи підтверджено, позивачем надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по зупинених податкових накладних. Перелік наданих документів відповідає вичерпному переліку документів, достатньому для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З рішень відповідача-2 вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В той же час, відповідачем-2 у своїх рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, кожної окремо.

Оскаржувані рішення відповідача-1 та рішення відповідача-2 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку позивача.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності оскаржуваних рішень, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання рішень комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідачів зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що ефективним захистом прав позивача у відповідності до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є зобов'язання відповідача-суб’єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 встановлено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність відмови відповідачів у реєстрації вказаних податкових накладних, а інших підстав для відмови чинним законодавством не передбачено, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання зареєструвати відповідні податкові накладні, що, водночас, з урахуванням наведеного вище, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідачів, а є способом відновлення порушеного права позивача

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ТОВ «ТД Ренесенс», є дотриманням вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 10.05.2018 року №31, №32, №33, №34, №35, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 8810,00 грн.

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 8810,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ренесенс» (, адреса: 01133, бульв. Лесі Українки, буд. 23) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) та Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ. Львівська площа, буд. 8) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дію – задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №651057/41800305 від 16.04.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 27.03.2018 року;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №654950/41800305 від 18.04.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 30.03.2018 року;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №673301/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 02.04.2018 року;

5. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №673300/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 03.04.2018 року;

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №663191/41800305 від 24.04.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 04.04.2018 року;

7. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС №673299/41800305 від 02.05.2018 року та зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 05.04.2018 року.

8. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ренесенс» здійснені ним документально підтверджені судові витрати у розмірі 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко