Справа № 520/760/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 березня 2019 р. № 520/760/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 10.07.2018 р. про відмову у призначені та припинення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в подальшому нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщених осіб на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 01.12.2017 року;

- звернути рішення суду в частині присудження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач була змушена залишити своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та перемістилася до Балаклійського району. При цьому, факт переміщення позивача у відповідності до діючого законодавства підтверджувався довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої відповідачем 06.12.2016 року. ОСОБА_1, користуючись наявним у неї правом, звернулась до відповідача із відповідною заявою про призначення грошової адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на себе. Відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі №820/4101/18 було повторно розглянуто питання з приводу призначення позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання та розпорядженням відмовлено у призначені та припинено таку допомогу. На думку позивача, зазначене розпорядження є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на його протиправність.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №520/760/19.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки розпорядження прийнято відповідачем у відповідності до положень законодавства, а отже останнє скасуванню не підлягає. Крім того, представником відповідача вказано, позивачем позовну заяву подано до суду із пропуском строку звернення до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до паспортного документу серії ЕМ №420956, виданого Золочівським МВ Первомайського МВУМВС України в Луганській області, є громадянкою України.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до ст.4, 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VІІ від 20.10.2014 р. та положень Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ №509 від 01.10.2014 р., ОСОБА_1 було взято на облік у відповідному структурному підрозділі з питань соціального захисту населення, як особу, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 06.12.2016 року №2719.

Згідно з абз.14 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VІІ від 20.10.2014 р. внутрішньо переміщена особа має право на отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області як внутрішньо переміщена особа з 25.12.2014 року.

Зі змісту позову вбачається, що до 01.02.2018 року позивач щопівроку призначалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Однак, на звернення про призначення адресної допомоги на наступний шестимісячний період від 21.02.2018 року позивач отримала відмову.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до розпорядження заступника начальника управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 01.02.2018 р. ОСОБА_1 було припинено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 01.02.2018 та нараховано суму переплати за період з 01.12.2017 по 31.01.2018 р., у зв'язку з наявністю житла, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення: АДРЕСА_1, 5, м. Первомайськ, Луганської області.

Позивач, вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, звернулася до суду із відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі № 820/4101/18 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 01.02.2018 р. про відмову у призначенні та припинення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язано Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області повторно розглянути питання з приводу призначення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: 64250, АДРЕСА_2) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 21.02.2018 р.

Зі змісту судового рішення вбачається, що в рамках справи №820/4101/18 суд дійшов висновку про те, що текст спірного розпорядження, не містить посилань на юридичні підстави для його прийняття, а фактичною підставою зазначено судження про наявність у позивача житла, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме за адресою: АДРЕСА_3, м, Первомайськ, Луганська обл.

Також судом вказано, що за результатами розгляду звернення позивача владний суб'єкт у листі №1813 від 04.04.2018 р. послався на положення п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (затверджено постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505; далі за текстом - Порядок №505), в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 р. №370.

При цьому, в рамках розгляду справи №820/4101/18 суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України попередньо вчиненню спірної відмови владний суб'єкт не був позбавлений можливості у порядку п. 10 Порядку №505 перевірити обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, здійснити запити та безоплатно отримати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання, у тому числі і у спосіб направлення запиту до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації. Однак, таких дій відповідач у спірних правовідносинах не вчинив, хоча жодних перешкод для цього не існувало, а потреба у їх вчиненні була явною та очевидною.

З огляду на встановлення вказаної обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що обставини встановлені судом в рамках розгляду справи №820/4101/18 є такими, що не підлягають доказуванню.

Суд зазначає, що згідно із положеннями ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної ОСОБА_1 України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Зі змісту оскаржуваного у даній справі розпорядження Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 10.07.2018 р. про відмову у призначені та припинення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг вбачається, що в якості підстави для його прийняття вказано, що місце реєстрації позивача: вул. Войкова, б. 5, кв.2, м. Золоте-5, м. Первомайськ, Луганська обл., не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р (зі змінами).

При цьому, правовідносини, які виникли між сторонами, також регулюються Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. за № 505 (далі - Порядок).

Як передбачено п.1 Порядку цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно із положеннями п.2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

Відповідно до п. 3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 1000 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно із п.6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З аналізу вищевказаних норм законодавства, а також норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід дійти висновку, що завданням цих нормативно-правових актів є реалізація державної політики щодо забезпечення гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб шляхом надання грошової допомоги особі, яка внаслідок тимчасової окупації певної території України або внаслідок проведення антитерористичної операції, вимушена була залишити своє житло, звичний спосіб життя, роботу тощо та переїхати в іншу місцевість та має нести витрати у зв'язку з цим на оплату житла та комунальних послуг.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ч.2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено судовим розглядом справи зареєстрованим місцем проживання позивача є вул. Войкова, б. 5, кв.2, м. Золоте-5, м. Первомайськ, Луганська область.

При цьому, судовим розглядом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р м. Золоте (Золотівська міська рада) відносилось до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Постановою Кабінету Міністрів України №370 від 31.05.2017 року були внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 та від 22.09.2016 року №646.

Відповідно п.2 ч.2 постанови Кабінету Міністрів України №370 від 31.05.2017 року перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085.

Виключний перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 та виключний перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення визначається додатком 2 до вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 в редакції від 02.12.2015 року не передбачає віднесення м. Золоте-5 ні до переліку населених пунктів, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, ні до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Крім того, положеннями додатку 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 передбачено, що м. Золоте-5 не входить до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про правомірність розпорядження відповідача від 10.07.2018 року, з огляду на що останнє скасуванню не підлягає.

При цьому, позовні вимоги позивача про зобов'язання Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в подальшому нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщених осіб на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 01.12.2017 року, є похідними від першої позовної вимоги, а отже з огляду на висновки суду про правомірність розпорядження задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що клопотання позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання задоволенню також не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмовиу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (64250, Харківська обл., Балаклійський р-он, АДРЕСА_4) до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області (64200, Харківська обл., м. Балаклія, пл. Ростовцева, 4) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.