Справа № 820/4756/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.Справа № 820/4756/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 26.10.18 року по справі № 820/4756/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради в особі Департаменту житлового господарства

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1(далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просила суд: визнати протиправною бездіяльність Департаменту житлового господарства Харківської міської ради щодо ненадання статусу житлової кімнати АДРЕСА_2; визнати ОСОБА_1 наймачем житлової кімнати АДРЕСА_2.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Харківської міської ради в особі Департаменту житлового господарства (пл. Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправною бездіяльності - відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, стверджує, що 19.08.2013 року їй був виданий ордер на житлову площу, а саме кімнату НОМЕР_3 в гуртожитку №33 по вулиці Тимурівців, згодом назва вилиці була змінена на Владислава Зубенко. Вважає вказану площу житловою, оскільки вона прописана на вказаною адресою з 29.08.2013 року, проживає у зазначеній кімнаті та укладала договори з комунальними службами на обслуговування вказаної кімнати, а також відповідно до технічного паспорту виданого КП «БТІ» від 18.12.2017 року який був виданий на кімнати НОМЕР_2 (НОМЕР_3).

Від представника позивача надійшла заява, розгляд апеляційної скарги провести без участі позивача та його представника.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року ОСОБА_1 був виданий ордер НОМЕР_4 на житлову площу, а саме кімнату НОМЕР_3 в гуртожитку будинку №33 по вулиці Тимуровців, згодом назва вулиці була змінена на Владислава Зубенко.

З додатку до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.04.2015 №264 «Про зміну адрес кімнат у гуртожитку літ. «А-9» по АДРЕСА_2 КП «Жилкомсервіс» у Московському районі» вбачається, що кімната НОМЕР_2 (колишня НОМЕР_3) не увійшла до переліку житлових приміщень, а також те, що відсутня відповідь від Департаменту житлового господарства Харківської міської ради на інформаційний запит з питань визнання ОСОБА_1 наймачем спірного приміщення.

10 січня 2018 року позивач направила інформаційний запит у зв'язку з непорозумінням номерів та статусу житлової кімнати до заступника директора Департаменту економіки та комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

19 січня 2018 позивачу було надано відповідь на інформаційний запит у якому вказано, що з метою впорядкування нумерації кімнати у гуртожитку по АДРЕСА_2 в якій проживає позивач, необхідно звернутись до управління обліку та розподілу житлової площі.

19 березня 2018 та повторно 02 травня 2018 року позивачем було направлено заяву до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради з питання визнання позивача наймачем житлової кімнати АДРЕСА_2.

Відповідно до супровідного листа Департаменту житлового господарства Харківської міської ради від 25.05.2018 №М-1-792/0/88-18.08-31-8275/0/129-18 Управлінням обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, листом від 16.04.2018 №М-23/0/231-18-3254/0/232-18, ОСОБА_1 було надано відповідь, в якій зазначено, що питання визнання її наймачем займаної житлової площі може бути вирішено в установленому законом порядку після присвоєння адреси приміщенню АДРЕСА_2.

Вказаним листом запропоновано звернутись до КП «Жилкомсервіс» з питання присвоєння адреси спірного приміщення.

Не погодившись із зазначеною відповіддю відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про визнання протиправною бездіяльності Департаменту житлового господарства Харківської міської ради щодо ненадання статусу житлової кімнати АДРЕСА_2; визнання ОСОБА_1 наймачем житлової кімнати АДРЕСА_2.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що питання надання статусу житлової кімнати та визнання позивача її наймачем може бути вирішено в установленому законом порядку після присвоєння адреси приміщенню АДРЕСА_2. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» нежилі приміщення у гуртожитку - приміщення адміністративного, господарського та іншого призначення (для проведення культурно-масових заходів, навчання, спортивних занять, відпочинку, громадського харчування, медичного і побутового обслуговування тощо), що входять до житлового комплексу гуртожитку, але не належать (не віднесені) до жилих (житлових) приміщень і є самостійними об'єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до вимог ст.ст. 61, 63 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією, і наймачем громадянином, на ім'я якою видано ордер.

За змістом ст.ст. 128, 129 Житлового кодексу України підставою для вселення на жилу площу у гуртожиток є спеціальний ордер, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі спільного рішення адміністрації та відповідного профспілкового комітету.

Згідно зі ст.ст. 130, 131 Житлового кодексу України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається Примірним положенням про гуртожитки.

Відповідно до Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 №84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2015, яким встановлено порядок надання жилої площі в гуртожитках, вселення на надану жилу площу, користування цією жилою площею та виселення з гуртожитків, жила площа в гуртожитках надається відповідно до статті 128 Житлового кодексу Української РСР незалежно від черговості, наявності пільг тощо в розмірі не менше 6 квадратних метрів на одну особу (пункт 8. 9 Розділу І). При цьому, вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, виданого відповідно до статті 129 Житлового кодексу Української PCP, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку (пункт І Розділу II). Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв'язку з проживанням у гуртожитку (пункт 7 Розділу III).

Аналогічні положення містилися у пунктах 9, 10, 12, 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів України №208 від 03.06.1986, яке діяло на момент заселення позивача до гуртожитку та втратило чинність з 19.08.2015 року відповідно до постанови КМУ від 12.08.2015 №582.

Відповідно до положень ст. 1, ч. 1 ст. 4, п. 5 ст. 5, ч. 2 і ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера цього закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше 5-ти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають в них.

Як свідчать матеріали справи, кімната № 5 по вул. В.Зубенка, 33 у м. Харкові не була включена до переліку житлових приміщень для зміни їх нумерації через те, що спірне приміщення має статус підсобного, а отже, відноситься до нежитлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до інформації Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради від 20.07.2018 № 1479/0/233-18-3680/0/232-18 зазначено, що кімната НОМЕР_2 в переліку кімнат у гуртожитку по АДРЕСА_2 відсутня.

Так позивач зазначає, що кімнаті № 5 на теперішній час присвоєна адреса АДРЕСА_2, проте відсутні докази щодо цього.

Отже, питання надання статусу житлової кімнати та визнання позивача її наймачем може бути вирішено в установленому законом порядку після присвоєння адреси приміщенню АДРЕСА_2, а саме шляхом внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.04.2015 року № 264 "Про зміну адрес кімнат у гуртожитку літ. "А-9" по АДРЕСА_2, або прийняття нового рішення про присвоєння даної адреси.

Щодо прийняття відповідних рішень позивач до виконавчого комітету Харківської міської ради не зверталась.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах Департамент житлового господарства Харківської міської ради, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 820/4756/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року