Справа № 359/3483/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/3483/18 Суддя (судді) першої інстанції: Борець Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов, також закриття провадження у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати повністю постанову Київської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0060/12500/18 від 05 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 399,45 грн., та постанову Державної фіскальної служби України від 26 квітня 2018 року, винесену за результатами оскарження постанови Київської митниці ДФС; провадження у справі про порушення митних правил № 0060/12500/18 закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зокрема, посилався на відсутність об'єктивної та суб'єктивної сторони правопорушення у його діях.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Київської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил №0060/12500/18 від 5 квітня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 399 гривень 45 копійок за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної фіскальної служби України від 26 квітня 2018 року, якою залишено без змін постанову Київської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил №0060/12500/18 від 5 квітня 2018 року. Провадження в справі про порушення митних правил №0060/12500/18 закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

В апеляційній скарзі Київська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Зокрема, скаржник стверджує, що визначення неправильного коду товару згідно з УКТ ЗЕД відноситься до інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів. Ця обставина свідчить про те, що дії ОСОБА_2 становлять об'єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Крім того, це правопорушення є триваючим і про його вчинення Київська митниця ДФС дізналась лише після проведення ГУ ДФС у Київській області невиїзної документальної перевірки.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 06.10.2017 р. по 17.10.2017 р. посадовцями Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань державної митної справи, в частині правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товару «пістолет клейковий» ТОВ «ХАНС АЙНХЕЛЬ УКРАЇНА» оформленого за митними деклараціями від 08.08.2016 №125130009/2016/517423 та від 25.10.2016 №125130009/2016/518904.

За результатами перевірки складено акт № 0021/7/10-36-14-10-15 від 20.10.2017 р.

Як зазначено в акті перевірки, платником податків ТОВ «ХАНС АЙНХЕЛЬ УКРАЇНА» за МД від 08.08.2016 №125130009/2016/517423 задекларовано товар №27 «BT-GG 200 Р Пістолет клейовий арт. 4522160-30піт. Виробник: Einhell Germany AG на підприємстві Hansi Anhai Far East Ltd. Країна походження: CN.Торгова марка: «inhell», товар задекларовано за кодом УКТ ЗЕД 8205 59 80 90 (ставка мита 8%), від 25.10.2016 №125130009/2016/518904 задекларовано товар №32 «Термопістолет клейовий електричний потужністю 70 Вт, клейовий стержень 11мм, температура нагріву 195С, продуктивність подачі 8-12 г/хв, довжина кабелю 140 см, арт.538211 - 20 шт.; Країна виробництва CN. Торговельна марка K.WB. Виробник KWB Tools Gmbh & Co. CG» та товар №41 «Термопістолет клейовий електричний потужністю 40 Вт, клейовий стержень І 1 мм, арт.989490 - 6 шт.; Країна виробництва CN. Торговельна марка Kraftixx. Виробник KWB Tools Gmbh & Go. CG». Товари задекларовано за кодом УКТ ЗЕД згідно гр. 33 МД 8515 11 00 00 (ставка ввізного мита - 5 %).

Під час перевірки правильності класифікації товару «пістолет клейовий» згідно з УКТ ЗЕД визначено код товару 8516 79 70 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 10%) з наступним описом товару «електричний пістолет для роботи з клейовими стержнями призначений для гарячого склеювання різних матеріалів» та встановлено заниження податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість.

23 січня 2018 року головним державним інспектором відділу моніторингу ризикових операцій управління протидії митним правопорушенням Київської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0060/12500/18, яким встановлено, що ОСОБА_2, як агентом з митного оформлення вантажів та товарів відділу брокерських послуг департаменту контрактної логістики ДП «Кюне і Нагель» по товару № 32 та товару № 41 за ЕМД від 25.10.2016 № 125130009/2016/518904 заявлено неправдиві відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 133,15 грн., у зв'язку з чим зазначені дії мають ознаки порушеннь митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Названий протокол став підставою для винесення Київською митницею ДФС постанови в справі про порушення митних правил № 0060/12500/18 від 05 квітня 2018 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 399 грн. 45 коп.

ОСОБА_2 оскаржив названу постанову в адміністративному порядку.

Постановою Державної фіскальної служби України від 26.04.2018 р., постанову Київської митниці ДФС від 05.04.2018 у справі про порушення митних правил № 0060/12500/18 залишено без змін.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення митних правил, передбачене ст.485 цього Кодексу, є триваючим, а відтак перебіг строку накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня йог виявлення.

На думку колегії суддів такий висновок є наслідком не належного застосування нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частиною 1 ст. 248 Митного кодексу України, тут та надалі в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, (надалі за текстом - «МК України») митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За змістом частин 1-3, 6, 8 статті 264 МК України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

За правилами частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, за вчинення якого згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф, визначене статтею 485 МК України. Відповідно до цієї статті заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, передбачене статтею 485 МК порушення митних правил, яке полягає в заявленні у ВМД неправдивих відомостей як підстави для зменшення розміру сплати податків і зборів, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу, а отже, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через шість місяців з дня його вчинення.

Оскільки митна декларація була подана 25 жовтня 2016 року, оскаржувана постанова Київської митниці ДФС від 05 квітня 2018 року прийнята з порушенням встановленого частиною першою статті 467 МК України строку.

Відповідно до частини 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить постану про закриття провадження у справі.

З огляду на наведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що митним органом було неправомірно винесено спірну постанову, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі Бориспільський міськрайонний суд Київської області не звернув уваги на наступне.

Згідно з частиною 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Виходячи із положень статті 19 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

У свою чергу неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Рішення ДФС України про результати розгляду скарги не є юридично значимим для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року у справі №826/10853/17.

Суд першої інстанції на зазначені положення уваги не звернув та помилково скасував постанову Державної фіскальної служби України від 26 квітня 2018 року, винесену за результатами розгляду скарги позивача на постанову Київської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0060/12500/18.

За таких обставин ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0060/12500/18 від 05 квітня 2018 року.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил № 0060/12500/18.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна