Справа № 620/717/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 березня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/717/19
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тихоненко О.М.,
за участю секретаря Якуш І.В.,
заявника ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
та представника третьої особи на стороні відповідача
АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за її позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державне підприємство «Сетам» про визнання дій протиправними та зобовязання утриматись від вчинення певних дій,
12.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державне підприємство «Сетам» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій остання просить:
Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідно до вимог Закону України від 03.06.2014 № 1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та /або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведеної норми законодавства, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обовязкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин 2,3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Забезпечуючи позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів та заборони Державному підприємству «Сетам» проводити реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Враховуючи викладене та виходячи із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про її необґрунтованість, оскільки позивачем не наведено обставин та фактів, підтвердженими належними доказами, які б свідчили про очевидні ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача дією такого рішення, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за її позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державне підприємство «Сетам» про визнання дій протиправними та зобовязання утриматись від вчинення певних дій відмовити.
Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду в повному обсязі виготовлена 14.03.2019.

Суддя: Тихоненко О.М.