Справа № 818/2378/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 818/2378/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року по справі № 818/2378/18 (головуючий І інстанції: Павлічек В.О.) за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Конотопагропостач" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопагропостач", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області в якому просить визнати податкові повідомлення-рішення від 08.06.2018 року № та № неправомірними та скасувати їх.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт наголошує, що легковий автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 з об'ємом двигуна 2.8 літра, дизель, 2016 року випуску включений до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, який розміщений на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.3 ч.2 ст.313 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Неявка представників сторін, явка яких обов'язковою не визнавалась, з огляду на характер спору, не є перешкодою для вирішення справи за наявними у справі документами, наявність яких є достатньою для надання належної оцінки спірним правовідносинам та прийняття судового рішення. Підстав для відкладення розгляду справи відсутні.

Позивач скористався своїм правом надав до суду письмовий відзив на апеляційну скарну в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги відповідно до ст.308 КСАС України, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Конотопагропостач" з питань неподання декларацій з транспортного податку за 2017 рік. за результатами якої складено акт №3044/18-28-14-04-20/21120582/69 від 17.05.2018 року (далі - акт перевірки, а.с. 11 - 14).

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ "Конотопагропостач" в жовтні 2016 року, згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу №103/10/16 від 06.10.2016 року та акту приймання-передачі транспортного засобу №205 від 18.10.2016 року, придбало у ТОВ "Артмотор" легковий автомобіль марки Toyota, модель LandCruiser 150 2.8L, 2016 року випуску, вартістю 1 521 071,00 грн., відтак ТОВ "Конотопагропостач" не пізніше 20.02.2017 року повинно було подати до контролюючого органу податкову декларацію з транспортного податку за 2017 рік та задекларувати за 2017 рік транспортний податок у сумі 25000, що зроблено не було.

Отже у зазначеному акті перевірки контролюючим органом зроблено висновки про порушення ТОВ "Конотопагропостач":

1) п.п.267.1.1 п.267.1, п.п.267.2.1 п.267.2, п.п.267.6.4 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України в результаті чого занижено транспортний податок всього у сумі 25000 грн. за 2017 рік.

2) пп.49.1, п.49.2 ст.49, п.п.267.6.4 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, а саме: не подано податкову декларацію з транспортного податку за 2017 рік.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 08.06.2018 року:

- № , яким збільшено позивачу грошове зобов'язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб на загальну суму 31250,00 грн., у тому числі податкове зобов'язання на суму 25000,00 грн. та штрафна (фінансова) санкція у сумі 6250,00 грн. (а.с. 15);

- № , яким застосовано до позивача штрафна (фінансова) санкція у сумі 170,00 грн. (а.с. 16).

Здійснюючи апеляційний перегляд рішення, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відносно правомірності нарахування контролюючим органом транспортного податку за 2017 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2017 року набрали чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) та Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 року №1791-VIII (далі - Закон № 1791-VIII), якими зокрема внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Водночас, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1791-VIII встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання Закону України від 20 грудня 2016 року N 1791-VIII, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За положеннями абзацу 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, з 01 січня 2017 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3200 грн (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»).

Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2017 року складали 1 200 000 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2017 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. N 428), (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 813/3965/17.

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку за електронною адресою http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice розміщено розділ, який носить назву "Транспортні засоби: розрахунок вартості". У цьому розділі зазначено, що "Розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року"

Як встановлено судами за матеріалами справи, що згідно отриманого позивачем 17.02.2017 року з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку розрахунку, середньоринкова вартість автомобіля марки Toyota моделі LandCruiserPrado, 2,8 л., дизель, АТ, 2016 року випуску станом на 01.01.2017 року становила 1 137 215,63 грн., що не перевищує встановлену законодавством межу у 1 200 000,00 грн. і не дозволяє у 2017 році віднести вказаний автомобіль до об'єктів оподаткування транспортним податком (а.с. 18).

В подальшому в п.13. Методики постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 р. № 428 внесено зміни та викладено його в такій редакції: "Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті".

На виконання вказаних вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 р. № 428, для цілей оподаткування транспортним податком у 2017 році Мінекономрозвитку 26.06.2017р. було розміщено на своєму офіційному сайті (http://www.me.gov.ua) Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017р. (далі - Перелік).

Відповідно до вказаного Переліку автомобіль Toyota LC Prado з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, який відповідно до п.п.5 і 6 Методики та інформації ДП "Держзовнішінформ" є аналогічним легковому автомобілю Toyota Land CruiserPrado 150, який було включено до Переліку, тому доводи апелянта щодо не ідентичності даних марок авто, є безпідставними.

Одночасно Мінекономрозвитку було повідомлено суд першої інстанції, що розрахована станом на 26.06.2017 року (розраховується один раз на рік) згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля Toyota LC Prado з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, 2016 року випуску становила 1 059 543,42 грн. (з ПДВ) (а.с. 50 - 51).

Аналогічну відповідь на запит позивача було надано Мінекономрозвитку в листі вих. № 3805-05/24334-07 від 06.06.2018 року (а.с. 21).

Така ж середньоринкова вартість автомобіля Toyota LC Prado з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, 2016 року випуску, зазначена в розрахунку отриманому позивачем 20.07.2017р.з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку http://www.me.gov.ua//Vehicles/PrintResultid:=afe02eb1-d07d-4c2d-96cc-d4c12d3a3690 (а.с. 19).

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що розрахована відповідно до Методики середньоринкова вартість автомобіля Toyota LC Prado з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, 2016 року випуску. а ні станом на 01.01.2017р., а ні станом на 26.06.2017р. не перевищувала 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що автомобіль марки Toyota моделі Land Cruiser Prado 150 2016 року випуску у 2017 році не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач, як власник вказаного автомобіля, не є платником транспортного податку у 2017 році, а тому оскаржувані рішення прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для справи а відтак є необґрунтованим.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області- залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року по справі № 818/2378/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц