Справа № 539/2412/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 р.Справа № 539/2412/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенської міської ради Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Л.О. Єресько, м. Полтава, повний текст складено 01.11.18 року по справі № 539/2412/18

за позовом ОСОБА_1

до Лубенської міської ради Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенської міської ради Полтавської області , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Лубенської міської ради 7 скликання від 21.06.2018 "Про знесення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на площі АДРЕСА_1".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Лубенської міської ради (тридцять третьої сесії 7 скликання) від 21.06.2018 "Про знесення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на площі АДРЕСА_1" в частині, що стосується фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Лубенська міська рада, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим, суд неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, дав їм неправильну оцінку, допустивши при цьому неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає , що для того щоб розпочати судову процедуру визнання Положення нечинним чи недійсним суд повинен був зобов'язати Лубенську міську раду опублікувати оголошення у виданні (в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений) про визнання протиправним та скасування рішення, яким було затверджене "Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Лубни у новій редакції", проте в ухвалі суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 13 серпня 2018 року цього зроблено не було. Вказує , що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про нечинність (недійсність) "Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Лубни у новій редакції", оскільки питання про нечинність (недійсність) "Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Лубни у новій редакції", як в позовній заяві, так і під час судового розгляду справи позивачем та її представником взагалі не порушувались, суд, вийшовши за межі позовних вимог, фактично розглянув вимогу, яка не була заявлена позивачем. Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року , ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, аргументи наведені в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду та позовній заяві відповідачем не заперечуються, вважає, що Лубенська міська визнає їх законність.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 20.01.2017 змінила прізвище "Деменко" на "Кочерга", про що складено відповідний актовий запис № 2 - а.с. 133) є фізичною особою - підприємцем, дата проведення державної реєстрації 14.12.2000, номер запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР 2 002682 .

Підприємницьку діяльність ОСОБА_1 (ОСОБА_2.) здійснює у торгівельному павільйоні, розміщеному у АДРЕСА_1, який був встановлений позивачем на земельній ділянці, наданій останній, коли вона ще носила прізвище ОСОБА_2, в оренду із земель Лубенської міської ради на АДРЕСА_1 площею 6 кв.м. для комерційного використання (розміщення лоточної торгівлі) терміном до 01.05.2005 згідно з рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 17.10.2004 № 07-07/79 .

Рішенням п'ятдесят другої сесії Лубенської міської ради (п'ятого скликання) від 16.04.2010 у зв'язку із закінченням дії договорів оренди земельних ділянок та на підставі поданої заяви поновлено ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки площею 12 кв. м. для розміщення лоткової торгівлі (комерційне призначення) терміном з 01.05.2010 до 30.04.2011 .

На підставі вищевказаного рішення виконкому між Лубенською міською радою (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди землі від 18.05.2010 на строк з 01.05.2010 на один рік.

21.01.2011 Лубенською міською радою Полтавської області (п'ятої сесії шостого скликання) прийнято рішення про недоцільність розміщених малих архітектурних форм (МАФ) у центральній частині міста у зв'язку з непривабливим архітектурно-художнім оздобленням. Відповідачем до суду надано копію листа виконавчого комітету Лубенської міської ради від 22.02.2011 № 1-17/92, яким позивач повідомляється про вищезазначене прийняте рішення та необхідність демонтувати (МАФ), однак, ні доказів направлення позивачу цього листа засобами поштового зв'язку або ж вручення його особисто позивачу чи уповноваженому представнику суду не надано.

Рішенням Лубенської міської ради (тридцятої сесії шостого скликання) від 15.02.2013 відмовлено ОСОБА_2 (ОСОБА_1.) в поновленні договорів особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди торгівельного павільйону розміром 6,0 х 2,0 на АДРЕСА_1 Пунктом 5 цього рішення рід підприємців, в тому числі і ОСОБА_2, зобов'язано демонтувати тимчасові споруди та відновити благоустрій на місці розміщення цих споруд . Відповідачем надано до суду копію листа виконавчого комітету Лубенської міської ради від 11.04.2013 № 1-8/276, яким позивач повідомляється про вищезазначене прийняте рішення та необхідність демонтувати (МАФ), однак , ні доказів направлення позивачу цього листа засобами поштового зв'язку або ж вручення його особисто позивачу чи уповноваженому представнику суду не надано.

Рішенням Лубенської міської ради (п'ятдесят першої сесії шостого скликання) від 20.02.2015 затверджено комплексну схему розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в центральній частині м. Лубни , куди не включено, зокрема павільйон позивача. Відповідачем також надано копію листа відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради від 07.04.2015 № 1-17/81, яким позивач повідомляється про вищезазначене прийняте рішення та необхідність демонтувати (МАФ), однак, ні доказів направлення позивачу цього листа засобами поштового зв'язку або ж вручення його особисто позивачу чи уповноваженому представнику суду не надано.

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.02.2015 № 43 надано дозвіл відділу житлово-комунального господарства та капітального будівництва виконавчого комітету міської ради на реконструкцію площі Ярмаркової.

Рішенням Лубенської міської ради (сьомої сесії сьомого скликання ) від 17.06.2016 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни у новій редакції .

Відповідачем надано копію листа виконавчого комітету Лубенської міської ради від 18.05.2017 № 1-8/356, яким позивач повторно повідомляється про відмову їй рішенням Лубенської міської ради від 15.02.2013 у поновленні договору особистого строкового сервітуту для розміщення ТС на площі Ярмарковій, та необхідність відповідно до п. 6.6 «Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни» демонтувати ТС та відновити благоустрій на його місці , однак ні доказів направлення позивачу цього листа засобами поштового зв'язку або ж вручення його особисто позивачу чи уповноваженому представнику суду не надано.

З матеріалів справи та пояснень представника Лубенської міської ради, наданих в суді першої інстанції, вбачається, що позивачем в числі інших підприємців не були виконані численні вимоги відповідача в добровільному порядку, тому рішенням Лубенської міської ради (тридцять третьої сесії сьомого скликання ) від 21.06.2018 зобов'язано власників тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, перелік яких наведено у п. 1 рішення, в тому числі і ФОП ОСОБА_2, демонтувати належні їм тимчасові споруди, розташовані на площі Ярмарковій в двотижневий термін після отримання цього рішення. Пунктом 5 цього рішення доручено Лубенському комунальному житлово-експлуатаційному управлінню здійснити демонтаж тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на площі Ярмарковій, що не були демонтовані власниками .

Копію вищевказаного рішення позивач відмовилася отримувати, про що комісією у складі начальника відділу містобудування та архітектури Шмонденка А.Г., інспектора ГФ «Муніципальна служба правопорядку м. Лубни» Лохвицького А.В. та головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури Карпенко С.М. зазначено в реєстрі вручених копій вищевказаного рішення .

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не дотримано вимоги щодо офіційного оприлюднення означеного Положення, яке в силу ст. 57 Конституції України є нечинним, а тому не може регулювати спірні правовідносини, відтак оскаржуване Лубенської міської ради (тридцять третьої сесії 7 скликання) від 21.06.2018 "Про знесення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на площі АДРЕСА_1" в частині, що стосується фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, що ґрунтується на нормах вищевказаного Положення, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №1160-VІ) регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; або прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом. До регуляторних органів належать також і органи місцевого самоврядування.

Згідно вимог ст. 4 Закону №1160-VІ принципами державної регуляторної політики є:

доцільність - обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми;

адекватність - відповідність форм та рівня державного регулювання господарських відносин потребі у вирішенні існуючої проблеми та ринковим вимогам з урахуванням усіх прийнятних альтернатив;

ефективність - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб'єктів господарювання, громадян та держави;

збалансованість - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави;

передбачуваність - послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності;

прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

На підставі ст. 36 Закону №1160-VІ регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акт не був оприлюднений.

В силу ст.9 цього Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 12 Закону №1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Відповідно до статті 13 Закону № 1160-IV, план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Згідно частини 3 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI, проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Згідно ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Таке доведення здійснюється шляхом офіційного оприлюднення нормативно - правових актів, що визначають права і обов'язки громадян.

Так , судом апеляційної інстанції встановлено , що оскаржуване рішення прийнято у зв'язку з самовільним встановленням на площі Ярмарковій тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, з метою виконання рішення Лубенської міської ради від 17 травня 2018 року «Про хід виконання рішень міської ради щодо знесення МАФів та стихійну торгівлю на площі Ярмарковій», відповідно до Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни у новій редакції, затвердженого рішенням Лубенської міської ради від 17 червня 2016р., ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в центральній частині м. Лубни, затвердженої рішенням Лубенської міської ради від 20 лютого 2015р. (зі змінами), на підставі актів обстеження тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, керуючись ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, Лубенською міською радою було розроблено регуляторний акт «Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни» із дотриманням вимог вищевказаного Закону.

В газеті «Лубенщина» від 02.04.2016 відповідачем опубліковано повідомлення про оприлюднення проекту рішення міської ради «Про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни в новій редакції».

16.04.2016 в цій же газеті опубліковано аналіз регуляторного впливу на даний проект.

09.07.2017 р. опубліковано рішення Лубенської міської ради «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни у новій редакції».

Дослідивши газету «Лубенщина» від 09.07.2017 № 82-84 , судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що в даній газеті опубліковано лише рішення Лубенської міської ради «Про затвердження вищезгаданого Положення. Внизу даної публікації зазначено, що з додатками до цього рішення можна ознайомитися на офіційному сайті Лубенської міської ради.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що сам регуляторний акт - «Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Лубни у новій редакції» не був опублікований Лубенською міською радою.

Висновок суду про наявність у оскаржуваному рішенні ознак регуляторного акту відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31.01.2018 року у справі К/9901/1428/18, 490/2099/15-а .

Доводи відповідача з посиланням на те, що даний акт розміщено на офіційному сайті міської ради, яка охоплює більшу аудиторію ніж становить тираж газети «Лубенщина» до уваги судом не приймаються , оскільки нормою ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлено чітко встановлено порядок офіційного оприлюднення - у друкованих засобах масової інформації.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем порушено принципи та базові засади державної регуляторної політики України, не дотримано вимоги щодо офіційного оприлюднення означеного Положення, яке в силу ст. 57 Конституції України є нечинним, а тому не може регулювати спірні правовідносини, тобто, відповідач діяв не на підставах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому Законом, порушуючи при цьому вимоги Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те , що суд першої інстанції при прийнятті рішення у даній справі не виходив за межі заявлених позовних вимог та не вирішував питання та вимоги про нечинність (недійсність) "Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Лубни у новій редакції", тому доводи апеляційної скарги щодо цього є безпідставними.

Щодо доводів апелянта з посиланням на необхідність зобов'язання Лубенської міської ради опублікувати оголошення у виданні (в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений) про визнання протиправним та скасування рішення, яким було затверджене "Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Лубни у новій редакції" , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до с. 4, ч.5 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов'язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений. Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акту, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи

Спірне рішення відповідача є саме актом індивідуальної дії, який порушує індивідуальні права, свободи та інтереси позивача в частині , що стосується нього, а не нормативно-правового акта, тому в даному випадку не потребує опублікування оголошення щодо його оскарження в розумінні вимог ст. 264 КАС України.

Відмінність від встановлення незаконністю (протиправністю) актів індивідуальної дії та нормативно-правових актів є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлене законом або зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням (аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 08.12.2009 року у справі 09/235, номер в ЄДРСРУ -7417986.)

Рішення міської ради, прийняті на підставі недійсного в силу норм Конституції України регуляторного акту не відповідають вимозі законності, та суперечать ст. 19 Конституції України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року по справі № 539/2412/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року