Справа № 815/2221/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2221/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поварчук В.В.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за ордером;

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2017р. №,-

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Тенет» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2017р. №.

24.04.2017р. відкрите провадження у справі №815/2221/17 за цим позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Тенет» (, адреса: 65012, м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, 2-А) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2017 року № задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 11.04.2017 року №. Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» 13069,47грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного суду від 30.10.2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі № 815/2221/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 грудня 2018 року адміністративна справа №816/2221/17 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

03 грудня 2018 року на підставі Розпорядження Одеського окружного адміністративного суду №356 щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи та відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю по справі ОСОБА_3

Ухвалою суду від 12.12.2018 року адміністративну справу №815/2221/17 прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.01.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.04.2017р. №, яким Товариству на підставі висновків акту перевірки №246/15-32-14-09/22485498 від 29.03.2017р. про порушення ТОВ ТОВ НВП «Тенет» п.44.1. ст.44, п.198.3, п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 871298,00грн. Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, зазначивши, що контрагент ТОВ «Лаки Трейд» не здійснювало передачу інформації ТОВ НВП «Тенет», а забезпечувало її передачу за допомогою каналу даних, а ТОВ НВП «Тенет» самостійно передавало власну інформацію через наданий канал електрозв'язку. Разом з тим, позивачем зазначено, що кількість послуги з надання каналу передачі даних (електрозвязку), що є послугою доступу до мережі Інтернет, не може вимірюватися в Гігабайтах, оскільки це кратна одиниця виміру кількості інформації, канал електрозвязку, відповідно до наведеної норми Закону, характеризується швидкістю передачі та ця величина визначена умовами Договору (п.2.2. Додатку) та складає до 10 ГБ/сек., що є технічною характеристикою, а не кількістю (обємом, обсягом) і не повинна зазначатися, ані в акті прийому - передачі, ані в податкових накладних. Також зазначено, що предметом договору є надання каналу електрозвязку, а не передача інформації, первинні документи ТОВ НВП «Тенет» були надані відповідачу для перевірки у повному обсязі та мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити.

29.12.2018 року (за вх. №40881/18) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що між ТОВ НВП «Тенет» - (Замовник) та ТОВ «Лаки Трейд» (Виконавець), укладено Договір №12-12 від 01.06.2014 року предметом якого є надання телекомунікаційних послуг/послуг доступу до мережі Інтернет, Замовник зобовязується приймати та оплачувати такі послуги на умовах цього Договору. До перевірки надано наступні первинні документи щодо отримання послуг: акти наданих послуг №293584 від 30.09.2014, №293621 від 31.10.2014. У зазначених актах лише зазначено, що «Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги, надані згідно Договору №12-12 від 01.06.2014.Послуги надані Виконавцем в строк, у повному обсязі. Зауважень та претензій щодо їх якості Замовник не має. ОСОБА_4 є підтвердженням згоди Замовника здійснювати оплату послуг згідно вказаного в Договорі тарифного плану». Як вказує відповідач, в актах наданих послуг №293584 від 30.09.2014, №293621 від 31.10.2014 відсутні дані щодо кількості отриманих послуг доступу до Інтернету (обсяг інформації - кількість Гігабайт), як обумовлено Договором №12-12 від 01.06.2014 року та діючим законодавством у сфері телекомунікаційної діяльності.

Також відповідач зазначає, що у податковому обліку підприємства операції з придбання послуг доступу до мережі Інтернет у постачальника - ТОВ «Лаки Трейд» відображені наступним чином:

- ПДВ з вартості придбаних послуг у сумі 290 194,99 грн. включено до складу податкового кредиту (рядок 10.1) декларації з ПДВ за вересень 2014 року від 20.10.2014 за № НОМЕР_1. шо підтверджується записом у рядку 142 по постачальнику іпн. 07 Додатка 5 - Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» за вересень 2014.

- ПДВ з вартості придбаних послуг у сумі 290 669.99 грн. включено до складу податкового кредиту (рядок 10.1) декларації з ПДВ за жовтень 2014 року від 20.11.2014 за №. що підтверджується записом у рядку 140 по постачальнику іпн. 07 Додатка 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» за жовтень 2014.

Таким чином, відповідач проаналізувавши надані до перевірки документи (Договір №12-12 від 01.06.2014 року, акти наданих послуг №293584 від 30.09.2014 та №293621 від 31.10.2014, податкові накладні згідно витягу з єдиного реєстру податкових накладних) вказує, що у актах наданих послуг №293584 від 30.09.2014 та №293621 від 31.10.2014 відсутні дані щодо обсягів інформації (кількість Гігабайт), які визначають вартість послуг за відповідний період, а саме:

- обсяги прийнятої/переданої Замовником інформації (кілобайт/мегабайт/гігабайт) та відсотковий показник завантаження каналу передачі даних;

- походження та/або призначення прийнятої/переданої Замовником інформації (український або міжнародний трафік);

- тривалість звязку Замовника із мережею Інтернет тощо.

Тобто, відсутні дані щодо обліку отриманих послуг доступу до Інтернету, як обумовлено Договором №12-12 від 01.06.2014 року та вимагається нормотивно-правовими актами, що регулюють безпосередню вказані правовідносини, які є обов'язковими для застосування операторами, провайдерами телекомунікацій.

При цьому, у актах визначення технічних показників до договору від 01.06.2014 року №12-12 від 30.09.2014 та від 31.10.2014 зазначені показники технічних засобів Виконавця, а саме: обсяги прийнятої/переданої Замовником інформації у гігабайтах, загальний обсяг у гігабайтах; завантаження каналу передачі даних у відсотках; походження прийнятої /переданої Замовником інформації (український та міжнародний трафік); тривалість зв'язку Замовника із мережею Інтернет.

Однак, у Договорі №12-12 від 01.06.2014 року та у додатках до нього відсутня будь-яка інформація про існування/складання акту визначення технічних показників; у актах наданих послуг відсутня будь-яка інформація (посилання) про /на акт визначення технічних показників.

Відповідач зазначає, що при вивченні податкових накладних з'ясовано, що на порушення ч. е) п.201.1ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-У1, зі змінами та доповненнями, у податкових накладних №28 від 24.09.2014, №31 від 25.09.2014, №35 від 26.09.2014, №58 від 30.09.2014, №17 від 28.10.2014, №20 від 20.10.2014, №26 від 30.10.2014, №42 від 31.10.2014 отриманих від ТОВ «Лаки Трейд», не визначено обов'язковий реквізит кількість, обсяг отриманих послуг (обсяг інформації - кількість Гігабайт). Тобто, відсутні дані щодо обліку отриманих послуг доступу до Інтернету, як обумовлено Договором №12-12 від 01.06.2014 року та вимагається «Правилами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій (діяльність з надання послуг доступу до Інтернет)» затвердженими рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації 10.12.2013 №803, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2014 за №207/24984 (із змінами та доповненнями) та «Основними вимогами до договору про надання телекомунікаційних послуг» затвердженими рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації 29.11.2012 №624, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 за №2150/22462 (із змінами та доповненнями), які є обов'язковими для застосування операторами, провайдерами телекомунікацій.

З огляду на вищевказане, представник відповідача зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обгрунтованим та законним та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підготовче засідання, призначене на 10.01.2019 року, за клопотанням учасників справи відкладено на 30.01.2019 року.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №815/2221/17 та призначено підготовче засідання на 20.02.2019 року.

04.02.2019 року (за вх. № 3957/19) надійшла відповідь на відзив, де позивач зазначає, що послугою та предметом договору є канал передачі даних та наголошує, що ТОВ «ЛАКИ ТРЕЙД» не здійснювало передачу інформації ТОВ НВП «ТЕНЕТ», а забезпечувало її передачу за допомогою каналу даних. ТОВ НВП «ТЕНЕТ» самостійно передавало інформацію своїх абонентів через наданий канал електрозв'язку, а предметом договору є надання каналу електрозв'язку, а не передача інформації.

За таких обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідач не надав жодного аргументу, який би спростував доводи позивача.

Ухвалою від 20.02.2019 року закрите підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2019 року.

У судовому засіданні 04.03.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному їх дослідженні, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на підставі Наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 06.03.2017 року № 550 (а.с.79, т.1) «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП «Тенет» » проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ НВП «Тенет» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Лаки Трейд» за період вересень-жовтень 2014 року з 09.03.2017 року, тривалістю десять робочих днів.

За результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ НВП «Тенет» складено ОСОБА_4 від 29.03.2017 року № 246/15-32-14-09/22485498 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Тенет» , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період вересень 2014 року, жовтень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «Лаки Трейд» (а.с.16-37, т. 1).

Вказаною податковою перевіркою встановлено порушення ТОВ «НВП «Тенет» п.201.1 ст. 200, п.198.6, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження ТОВ «НВП «Тенет» податку на додану вартість на загальну суму 580 865 грн., у тому числі по періодам: за вересень 2014 на суму 290 195 грн.; за жовтень 2014 на суму 290 670 грн.

За результатами проведеної перевірки на підставі акту від 29.03.2017 року № 246/15-32-14-09/22485498 було винесено податкове повідомлення-рішення від 11.04.2017 року № НОМЕР_2 у зязку з чим збільшено суму грошового зобовязання на загальну суму 871 298, 00 грн. (а.с.14, т.1), у тому числі 290433грн. за штрафними санкціями.

ОСОБА_5 п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг та отримання доходу. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Свої аргументи щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області мотивує тим, що в податкових накладних, наданих до перевірки не визначено обовязкових реквізитів, а саме: кількість, обсяг отриманих послуг (обсяг інформації кількість Гігабайт), а в актах наданих послуг відсутня будь-яка інформація (посилання) про/на акти визначення технічних показників, де безпосередньо вказується обсяги прийнятої/переданої ЗАмовником інформації. При цьому у Договорі №12-12 відсутня будь-яка інформація про існування/складання актів визначення технічних показників.

ОСОБА_5 п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом Vцього Кодексу

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 200 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

ОСОБА_5 з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Таким чином, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ НВП «Тенет» та ТОВ «Лаки Трейд» укладено договір №12-12 від 01.06.2014 року (а.с.40-44, т.1). Відповідно до п.п.1.1 п. 1 Договору № 12-12 ТОВ «Лаки трейд» (Виконавець) зобовязується надати ТОВ НВП «Тенет» (Замовник) обрані останнім телекомунікаційні послуги/послуги доступу до мережі Інтернет, а Замовник зобовязується приймати та оплачувати такі послуги на умовах цього Договору.

В п.п. 2.1. п. 2 Договору вказано, що послуги надаються на умовах відповідних Додатків у наступному порядку:

2.1.1. Замовник за попереднім погодженням із Виконавцев обирає:

- вид послуги;

- технічні характеристики (параметри) для послуги;

- умови оплати послуг;

- умови надання послуг. Що зазначається у відповідних Додатках, я кі підписуються сторонами та є невідємною частиною цього Договору.

2.1.1. Після виконання вимог п.п.2.1.1 Виконавець розпочинає надання послуг у порядку та строки, які встановлені у відповідному Додатку.

Також п.п. 3.1. п. 3 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату обраних послуг на умовах вказаних у відповідному Додатку (а.с.40, т. 1).

П.п.4.2 п. 4 Договору передбачено, що оплата послуг здійснюється на умовах Додатку.

В п. 10 вказаного Договору зазначено, що Договір набуває чинності з дня підписання сторонами та діє до 31.12.2014 року.

ОСОБА_5 п.2.1 додатку №1 до договору №12-12 від 01.06.2014 року виконавець надає замовнику послуги доступу до мережі Інтернет, а саме: організація каналу передачі даних (із виділенням ІР-адреси) та підключення цього каналу до порту виконавця; - забезпечення прийому/передачі інформації за допомогою організованого каналу передачі даних та технічна підтримка замовника (а.с.45-46, т.1).

Відповідно до п. 2.2. додатку №1 до договору №12-12 від 01.06.2014 року визначено технічні характеристики каналу передачі даних:

Тип каналу передачі даних: не комутоване зєднання; швидкість прийому/передачі інформації по каналу передачі даних, становить до 10 Гб/сек.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 року №1280-IV визначено, що інформація - відомості, подані у вигляді сигналів, знаків, звуків, рухомих або нерухомих зображень чи в інший спосіб. Канал електрозвязку - сукупність технічних засобів, призначених для перенесення електричних сигналів між двома пунктами телекомунікаційної мережі, і який характеризується смугою частот та/або швидкістю передачі. Передавання даних - передавання інформації у вигляді даних з використанням телекомунікаційних мереж.

Відповідно до п.п.3.2.1 п. 3 додатку №1 до Договору №12-12, Виконавець (ТОВ «Лаки Трейд») організовує канал передачі даних, а саме: організовує канал не комутованого зєднання між точкою підключення замовника та портом Виконавця; встановлює в точці підключення Замовника обладнання (модем), необхідне для організації каналу передачі даних (в точці підключення може встановлюватись обладнання Виконавці або Замовника); підключає компютерне обладнання Замовника (або Виконавця) до каналу не комутованого зєднання (таке підключення здійснюється через обладнання (модем), встановлене в точці підключення Замовника) та п.п.3.2.2. підключає організований канал передачі даних до порту виконавця.

Також, п.1.6 вказаного додатку №1 до договору №12-12 від 01.06.2014 року визначено, що канал передачі даних - це канал, призначений для прийому та передачі інформації між компютерним обладнанням замовника та мережою Інтернет, який організовується від точки підключення замовника до порта виконавця. Організований канал передачі даних не є обєктом права власності замовника та існує протягом строку надання послуг.

Як вбачається з Додатку №2 до Договору №12-12 від 01.06.2014 року, видом авансованого платежу є надання телекомунікаційних послуг по договору, розмір якого не обмежується, вид платежу - оплата за прийом/передачу інформації, яка становить 12 грн. за 1 Гігабайт з ПДВ (а.с.47, т.1). В примітках до Додатку №2 вказано, що оплата за прийом/передачу інформації сплачується при підрахунку обсягів інформації (кількості Гігабайт), що підлягають оплаті, береться сумарний показник прийнятої та переданої Замовником протягом доби (місяця) інформації.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді (за вересень-жовтень 2013 року) сторонами вищезазначеного договору підписано акти наданих послуг № 293584 від 30.09.2014 року, № 293621 від 31.10.2014 року та акти визначення технічних показників до договору від 01.06.2014 року № 12-12 від 30.09.2014 року та від 31.10.2014 року (а.с.48-51, т.1). Також за насідками вказаних операції ТОВ «Лаки Трейд» виписано податкові накладні за №28 від 24.09.2014, № 31 від 25.09.2014, №35 від 26.09.2014, №58 від 30.09.2014, № 17 від 28.10.2014, №20 від 29.10.2014, № 26 від 30.10.2014 та №42 від 31.10.2014 (а.с.52-59, т.1).

ОСОБА_5 визначення технічних показників до договору від 01.06.2014 року №12-12, обсяги прийнятої/переданої Замовником інформації за 30.09.2014 рік становить 116 078 Гб / 29 019,5 Гб, загальний обсяг 145 097,5 Гб (а.с.49, т.1) та за 31.10.2014 рік обсяги прийнятої/переданої Замовником інформації 116 268 Гб / 29 067 Гб, загальний обсяг 145 335 Гб. (а.с.51, т.1).

Слід зазначити, що досліджені під час розгляду справи первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом оформлені відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», всі господарські операції знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку позивача та доводять наявність змін в активах позивача під час вчинення господарської операції.

Податкові накладні, виписані контрагентом позивача, відображені в акті перевірки та містять усі передбачені законом реквізити, тобто, відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України, що є підставою для віднесення позивачем сум ПДВ, сплачених у складі вартості товарів/послуг, отриманих від його контрагенту до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду.

Також судом враховано, що за визначенням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 ст. 14 ПК господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит. ОСОБА_4 відповідає самому змісту вищенаведених норм ПК, які надають платнику податків право зменшити оподатковуваний доход та податкові зобов'язання на суму витрат, сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді витрат та/або податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податків сум витрат та/або податкового кредиту.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру підприємств, організацій, установ позивач здійснює наступні види діяльності: Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; Код КВЕД 47.42 роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 58.19 інші види видавничої діяльності; Код КВЕД 58.29 видання іншого програмного забезпечення; Код КВЕД 59.13 розповсюдження кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; Код КВЕД 60.20 діяльність у сфері телевізійного мовлення; Код КВЕД 61.10 діяльність у сфері проводового електрозв'язку (основний); Код КВЕД 61.20 діяльність у сфері безпроводового електрозв'язку; Код КВЕД 62.01 комп'ютерне програмування; Код КВЕД 62.09 інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем; Код КВЕД 63.11 оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; Код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 33.20 установлення та монтаж машин і устатковання; Код КВЕД 42.22 будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Як свідчать надані позивачем копії договору та первинних бухгалтерських документів, предметом постачання по ним є послуги із забезпечення прийому/передачі інформації за допомогою організованого каналу передачі даних. Тобто, послуги, які надавалися ТОВ НВП «Тенет» безпосередньо пов'язані зі статутною господарською діяльністю позивача.

Основним видом господарської діяльності позивача є діяльність у сфері проводового електрозв'язку, що підтверджується довідкою Національної комісії з питань регулювання звязку України від 22.12.2006 року № 08-9213/132, відповідно до якої ТОВ НВП «Тенет» за рішенням НКРЗ від 15.12.2006 року № 494 внесено до Реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій (а.с.15, т.2), а також ліцензіями, які є необіхними для надання телекомунікаційних послуг (а.с.41-83, т.2).

Суд зазначає, що позивачем до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації України надавалась звітність, а саме: інформація щодо показників діяльності операторів телекомунікацій (а.с.17, т.2), інформація щодо діяльності операторів телекомунікацій, що надають послуги фіксованого телефонного зв'язку (а.с.18, т.2), інформація щодо діяльності операторів телекомунікацій, що надають послуги комп'ютерного зв'язку, в т.ч. послуги доступу до мережі Інтернет (а.с.19, т.2), кількість абонентів в 2014 році складала 97,2 тисячі.

Середній щомісячний трафік на одного абонента мережі Інтернет складав 23 Гб. За таких обставин, середній щомісячний трафік в 2014 році складав 97200x23= 2 236 600 Гб. В той же час за договором, що є предметом спору, середній розмір щомісячного трафіку складав 145 000 Гб.

З наведеного вбачається, що обєм використання каналу передачі даних укладається у межі господарської діяльності позивача, й складає менш ніж 1/15 частини від загального трафіку.

Таким чином позивачем, належними доказами, доведено використання отриманих від ТОВ «Лаки Трейд» послуг в господарській діяльності позивача, які полягають у наданні телекомунікаційних послуг, головним з яких є проводовий доступ до мережі інернет.

Суд зазначає, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій.

Податкові обов'язки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для з'ясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який настав або повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших активів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.

Надані позивачем документальні докази підтверджують як фактичний рух поставлених послуг, так і зміни в структурі активів та зобовязань учасників господарських операцій.

Натомість усі висновки податкової перевірки ґрунтуються виключно на тому, що кількісні дані щодо обсягу господарських операцій та їх характеру (розділ IV ОСОБА_4 перевірки, сторінка 14) визначені у документах (актах визначення технічних показників до договору №12-2 від 30.09.2014р. та від 31.10.2014р.), які не передбачені договором та додатками до нього.

При цьому у відповіді на відзив позивач наводить слушні аргументи стосовно того, що предметом договору є канал передачі даних та кількість відповідної послуги не може вимірюватись в Гігабайтах, ТОВ «Лаки Трейд» не здійснювало передачу інформації, а забезпечувало її передачу, надаючи канал електрозвязку.

Передача інформації здійснювалась самим позивачем, а не Виконавцем за договором, тому в ОСОБА_4 наданих послуг не повинна була відображатись інформація про цифровий вимір власних дій Замовника (позивача) із передачі інформації.

В ОСОБА_4 визначення технічних показників сторони договору відображали показники технічних засобів Виконавця, які в подальшому враховувалися під час визначення ціни послуги.

Відповідь на відзив містить цілу низку аргументів, які суд визнає заслуговуючими на увагу, врахувавши при цьому відсутність контрдоводів з боку відповідача (заперечення на відповідь на відзив ГУДФС в Одеській області не надані).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

ОСОБА_5 ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в ОСОБА_5 від 29.03.2017 року № 246/15-32-14-09/22485498, є необґрунтованими, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 11.04.2017 року № НОМЕР_2, прийняте відповідачем на підставі встановлених ОСОБА_5 порушень, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів в суді правомірність свого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 13 069,47 грн. (а.с.4, т.1). Враховуючи зазначене, судові витрати у розмірі 13 069,47 грн. стягується з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «НВП «Тенет».

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2017р. № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.04.2017 року № НОМЕР_2.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2-А; ) судовий збір у сумі 13 069 (тринадцять тисяч шістдесят девять) грн. 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в порядку та в строки, встановлені ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 14.03.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян