Справа № 640/1996/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1996/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Індії ОСОБА_4 - Яковлєва Івана Олеговича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом адвоката Яковлєва Івана Олеговича, поданого в інтересах громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, третя особа - Начальник управління міграційного контролю нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області Семиног Ігор Олександрович, Головний спеціаліст відділу управління міграційного контролю нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, Посольство Республіки Індії в Україні, Прокуратура міста Києва, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Яковлєв Іван Олегович звернувся до суду з позовом в інтересах громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального правління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 01.02.2019 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина республіки Індія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області протиправною відносно громадянина Республіки Індії ОСОБА_4; зобов'язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області здійснити оформлення (обмін) посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Індії ОСОБА_4 на період до отримання ним дозволу на імміграцію в Україну.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України у зв'язку з тим, що позовна заява підписана особою, повноваження якої на ведення цієї справи у суді не підтверджені належним чином.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Апелянт зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, при цьому, звертає увагу, що форма підпису представника позивача відповідає тому, що зафіксований у паспорті громадянина України Яковлєва І.О., отже, долучений до позовної заяви ордер є засвідчений підписом у формі «Підпис: Я.І.О.».

Ухвалою від 26.02.2019 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

При цьому, апелянтом до суду апеляційної інстанції подані клопотання про його участь у судовому засіданні, проведення в залі судового засідання кінозйомки та/або аудіо/відеозапису, а також про допуск перекладача.

Вказані клопотання отримані суддею- доповідачем 27.02.2019.

Разом з тим, частиною 2 статті 312 КАС України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

В свою чергу, згідно п.3 ч.1 ст.294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Як наголошувалось вище, розгляд апеляційної скарги на ухвалу про повернення позовної заяви у цій справи призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Пунктом 2 частини 6 статті 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на викладене, вищенаведені клопотання задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана представником позивача - адвокатом Яковлєвим Іваном Олеговичем, на підтвердження повноважень якого додано копію ордеру від 23.01.2019 серія ДП №000009 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.13,14).

Разом із тим, додані до позовної заяви копії ордеру та свідоцтва не засвідчені належним чином, зокрема, особистим підписом адвоката, а відтак є неприйнятними і не можуть підтверджувати повноваження особи, яка підписала позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з цією статтею відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді (ч. 5); оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи (ч. 6).

Пунктом 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов до висновку, що, зважаючи на відсутність оригіналу або належно засвідченої копії ордеру, позовна заява підписана особою, повноваження якої на ведення цієї справи у суді не підтверджені належним чином.

Згідно з ч. 8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, сторона у справі має право на звернення до суду із позовною заявою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

При цьому, суду має бути наданий оригінал такого документа або його копія, що засвідчена суддею або у визначеному законом порядку, з підтвердженням повноважень особи, яка засвідчила копію.

Аналогічний правовий висновок наведено в ухвалі Верхового Суду від 18.07.2018 року у справі № 359/6340/15-а.

Колегія суддів приходить до висновку, що передумовою вирішення питання щодо можливості прийняття позовної заяви до провадження є перевірка наявності волевиявлення особи на її подання.

Водночас, наявна у матеріалах справи копія ордеру не засвідчена належним чином, при цьому, адвокат також не засвідчив її власним підписом, а тому, цей ордер не може бути належним доказом дійсної волі особи на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Наведений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 21.01.2019 року у справі №807/568/18, та у постановах від 31.10.2018 року у справі № 802/556/18-а, від 17.10.2018 року у справі № 308/6261/17.

Крім того, порядок засвідчення копій документів визначений п.5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 року «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Колегія суддів не ставить під сумнів наявність у представника позивача - адвоката Яковлєва І.О., декількох видів підпису, зокрема, у формі «Підпис: Я.І.О.», що підтверджується копією паспорта, який, до речі, надано позивачем лише до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, на доданій до позовної заяви копії ордеру наявний відтиск штампу «Підпис: Я.І.О.» (а.с.14), що не може вважатися особистим підписом адвоката, оскільки нівелює саме визначення поняття «особистий підпис».

Крім того, є неприйнятними доводи апелянта щодо обов»язку суду першої інстанції для залишення в даному випадку позову без руху з наданням терміну строком 10 днів для усунення недоліків, оскільки такі доводи не грунтуються на Законі.

Так, згідно п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження апелянта не спростовують правильності висновків суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 266, 308, 312, 315, 316, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Індії ОСОБА_4 - Яковлєва Івана Олеговича залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: Ю.А. Ісаєнко

О.В. Карпушова