Справа № 640/1289/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1289/19 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 28.12.2018 року та постанови № 2/1015-05/1-144, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 28.12.2018 року та постанови № 2/1015-05/1-144, зобов'язання вчинити дії

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2019 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Зокрема, апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності у наданій до позовної заяви довіреності реквізитів щодо видачі ПАТ «Укрнафта довіреності саме адвокату адвокатського об'єднання «Старокиївське» ОСОБА_3 та вважає, що остання засвідчена у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст.20 Закону України «Пр адвокатуру та адвокатську діяльність» і є належним документом, що підтверджує право адвоката ОСОБА_3 засвідчувати вірність копій документів та подавати їх до суду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на рішення Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/5357/17 та від 11.01.2019 у справі № 820/3119/18, оскільки у вказаних справах, суд надавав оцінку фактам, що виникли за інших обставин.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав, що адміністративний позов підписаний особою, яка не має права її підписувати.

Так, суд першої інстанції зазначав, що з доданої до адміністративного позову копії довіреності від 22.11.2018р. № 01/01/07-734/д вбачається, що у ній зазначені відомості про адвоката і документи про його право на зайняття адвокатською діяльністю, однак не вказано, що представництво здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, що дає підстави вважати довіреність такою, що видавалася не на підставі договору. Крім того, вказував, що до адміністративного позову вищезазначеного Статуту ПАТ "УКРНАФТА", для встановлення наявності/відсутності повноважень у Голови Правління ОСОБА_4 видавати таку довіреність, не надано.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з вимогами пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не встановлено, що в довіреності, виданій на ім'я адвоката, обов'язково зазначається про те, що така видана на підставі договору.

Не містить таких вимог також Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

Відтак, положеннями чинного законодавства не визначено вимоги щодо обов'язкового зазначення у довіреності відомостей про те остання видана на підставі укладеного між представником та довірителем договору про надання правової допомоги та не містить вимоги щодо зазначення в довіреності договору, на підставі якого її видано.

Щодо ненадання до позову доказів, підтверджуючих повноваження голови правління ПАТ "УКРНАФТА" ОСОБА_4, який видав відповідну довіреність, а саме Статуту ПАТ "УКРНАФТА", то ненадання таких не може бути підставою вважати, що адміністративний позов підписаний особою, яка не має права її підписувати.

Також, колегія суддів зазначає, що представник позивача є адвокатом.

Відповідно до ч. 9 ч. 1 ст. 20 цього Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів.

Оскільки представник позивача веде судову справу від імені підприємства, він, як адвокат, має професійне право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії довіреності.

Викладене свідчить про те, що адвокат своїм підписом підтвердив, що довіреність підписана належною особою.

Відтак, суд першої інстанції помилково вважав, що адміністративний позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 28.12.2018 року та постанови № 2/1015-05/1-144, зобов'язання вчинити дії.

Так, згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2019 року про повернення позовної заяви - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2019 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 28.12.2018 року та постанови № 2/1015-05/1-144, зобов'язання вчинити дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови підписано 13.03.2019

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В. Безименна