Справа № 200/10368/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року справа №200/10368/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Першим апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Т.Г. Арабей, Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю позивача особисто, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 р. (повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2018 року у м. Словянськ) у справі № 200/10368/18-а (головуючий І інстанції суддя Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (відповідач 1), Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 (відповідач 2) про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) 11.10.2018 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, тимчасово виконуючого обов'язки начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 (далі - відповідачі), в якому просив визнати протиправними дії відповідача 1, які виражаються в відмові перерахувати йому одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку суми грошового забезпечення на день звільнення в розмірі 13184, 54 грн.; зобовязати відповідача 1 перерахувати йому одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку суми грошового забезпечення на день звільнення в розмірі 13184, 54 грн. на загальну суму 85699, 51 грн.; зобовязати відповідача 1 доплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 40 914, 51 грн.; стягнути з відповідача 1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. відповідно до угоди про надання правової допомоги (а.с. 3-8).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 200/10368/18-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 159-161).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Порядок № 260 так і Порядок № 100 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони не суперечать один одному, а доповнюють один одний, а саме: постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року у адміністративній справі № 805/1186/17-а стягнуто на його користь з відповідача 1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.01.2017 року по 20.06.2017 року в розмірі 62714, 30 грн. Цією ж постановою допущено її до негайного виконання в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 11117, 54 грн., що не відповідає розрахунковій сумі 6890, 00 грн., яка використовувалася для нарахування одноразової грошової допомоги.

В розрахунок належної до виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за станом здоровя повинна входити встановлена постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року сума грошового забезпечення за один місяць в розмірі 11117, 54 грн. + 2067 грн. сума грошового забезпечення за 9 днів знаходження позивача на лікарняному після поновлення на роботі за рішенням суду на фактично ліквідовану посаду, що складає 13184, 54 грн. і повністю відповідає вимогам п. 23 Глави 1 «Загальні положення» Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 1 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі (а.с. 193-198).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач та представник позивача доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, подали заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, надав відзиві на апеляційну скаргу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3, народився 19 лютого 1981 року, РНКПП НОМЕР_1. Згідно довідки № 13403 від 22.05.2018 фактичним місцем проживання позивача є: 87525, АДРЕСА_1.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.06.2017 № 302 о/с зі служби в поліції звільнено підполковника поліції ОСОБА_3 (позивача), начальника відділу у складі управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 29 червня 2017 року за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність служби в поліції), з 29.06.2017, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 13 років 10 місяців 15 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 16 діб (а.с. 69).

Сторонами не оспорюється обставина нарахування та виплати позивачу у звязку зі звільненням одноразової грошової допомоги в розмірі 44785,00 грн. (6890,00 грн. * 13 *50%), обчисленої з розрахункової суми місячного грошового забезпечення за червень 2017 року в сумі 6890,000 грн.

У серпні 2018 року представник позивача звернувся із листом до відповідача 1, в якому просив перерахувати суми визначеної йому одноразової грошової допомоги при звільненні, взявши за розрахункову суму 13 184,54 грн. (11 1117,54 грн. + 2067,00 грн.) та доплатити одноразову грошову допомогу в сумі 40 914,51 грн. (а.с. 20).

Листом від 06.09.2018 № Д-149/26/02-2018 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку одноразової грошової допомоги через правомірність його визначення на рівні 44 785,00 грн., виходячи із розрахункової суми 6890,00 грн., що становить розмір грошового забезпечення позивача станом на день звільнення (а.с. 21).

Зазначені обставини не є спірними.

Правомірність визначення суми одноразової грошової допомоги при звільненні та правомірність визначення розрахункової суми 6890,00 грн. для визначення розміру одноразової грошової допомоги є предметом спору, що виник між сторонами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає ОСОБА_5 України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015.

Пунктом 2 частини 2 статті 77 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Статтею 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано постановою № 988 та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Наведений висновок суду узгоджується з положеннями, що містяться у абзаці другому пункту 2 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якими визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ, тощо).

Пунктом 1 Постанови № 988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Розділу 1 Порядку № 260 закріплено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 Розділу 1 Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Пунктом 1 розділу II Порядку № 260 передбачено, що оклади за спеціальними званнями поліцейським виплачуються в розмірах згідно з додатком 1 до постанови N 988, крім курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, прийнятих на навчання, з числа цивільних осіб.

Надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови N 988 (пункт 3 розділу II Порядку № 260)

Пунктом 12 розділу II Порядку № 260 встановлено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 29.06.2017 року, день звільнення, згідно даних грошового атестату грошове забезпечення позивача становило 6890,00 грн., у т.ч. посадовий оклад за посадою начальник відділу 3100,00 грн., оклад за спеціальне звання 2200,00 грн., надбавка за стаж роботи 1590,00 грн.

При оцінці доводів апелянта про необхідність визначення одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи із розрахункової суми 13184,54 грн. (11117,54 грн. (середньомісячне грошове забезпечення за постановою у справі 805/1186/17-а) та 2067,00 грн. грошове забезпечення за 9 відпрацьованих днів після поновлення на посаді) суд виходить із наступного.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року у справі 805/1186/17 задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Донецькій області про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначеною постановою позивачу обчислено суму заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи із середнього заробітку, обчисленого за правилами закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого 08.02.1995 № 100, виходячи із кількості робочих днів. За змістом наведеної постанови грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 10.01.2017 по 20.06.2017 складає 62 714,30 грн. (110 робочих дня х 570,13 грн.), в постанові зазначено про її негайне виконання в частині виплати позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 11117,54 грн.

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що в даному випадку при визначенні позивачу суми одноразової грошової допомоги при звільненні підлягають застосуванню положення Порядку № 260, що містять пряму вказівку обчислення такої допомоги з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Норми цього положення підлягають застосуванню як норми спеціального законодавства у спірних правовідносинах. Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 у відношенні до спірних правовідносин містить норми загальні та не підлягає застосуванню.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Подібна законодавча техніка спрямована на усунення прогалин у правовому регулюванні.

Так, відповідно до пункту 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються до цих правовідносин в частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є бланкетною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Такий «Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» було затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799.

Відповідно до пункту 2 наказу, він набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_5 № 580-VIII був опублікований в офіційному виданні - газеті «Голос України» 06.08.2015 (№ 141-142), отже, відповідно до статті 1 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення закону, окремі положення закону набрали чинності 07.08.2015, а закон в цілому - 07.11.2015.

Відповідно до частини 7 статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Порядок № 260 був опублікований та, відповідно, набрав чинності, 27.05.2016 (Офіційний вісник України від № 39).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року в справі № 808/928/16.

За таких обставин, сума одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу мала обчислюватися позивачу за умовами Порядку № 260, виходячи з розрахункової суми 6890,000 грн. суми грошового забезпечення на день звільнення позивача.

Наведене вище свідчить про нарахування відповідачем 1 суми одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог чинного законодавства та правомірність визначення розміру одноразової грошової допомоги у сумі 44875,00 грн., що свідчить про відсутність підстав для її перерахунку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат також відсутні.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем під час розгляду справи доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 р. у справі № 200/10368/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_6