Справа № 205/9554/18
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13.02.2019 Єдиний унікальний номер 205/9554/18
Єдиний унікальний номер: 205/9554/2018
Номер провадження 2а/205/36/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Молокової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчука Віталія Олександровича про визнання дій інспектора незаконними, визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 989332 від 15.12.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчуком Віталієм Олександровичем, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп., за порушення п.2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб'єктом владних повноважень не були доведені та з'ясовані певні обставини справи, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема Позивач наголошував на тому, що він на час перевірки мав при собі чинний поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак, у зв'язку з обмеженнями працівниками поліції часу на його надання був позбавлений можливості його надати. У зв'язку із чим позивач вважає, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення по суті не було ним вчинено.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позов не подав.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач подав суду письмову заяву, у якій просить розглянути адміністративну справу без його участі за наявними у матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді судової повістки (а.с. 19), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 15.12.2018 року відповідачем по даній справі, інспектором патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчуком Віталієм Олександровичем, було винесено постанову серії НК № 989332 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У вказаній Постанові зазначено, що 15.12.2018 року о 03 год. 50 хв. на а/д Стрій -Знам'янка, 556 км позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Тойота кемрі», д/н НОМЕР_1 при перевірці документів, не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 г ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Судом також встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В даному випадку спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав наявності у Відповідача переконання про порушення Позивачем вимог п. 2.1 г Правил дорожнього руху.

Суд вказує, що відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналогічна за своїм змістом вимога міститься й у ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.2.1 в Правил дорожнього руху України, та за вчинення якого встановлена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. І навпаки, позивачем надано суду для огляду поліс цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/4539944 від 12.12.2018 року, що був чинним на момент винесення відповідачем спірної постанови.

Таким чином, суд доходить висновку, що Відповідачем у передбачений законом спосіб не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, а враховуючи заперечення позивачем факту порушення ним ПДР України та відсутності посилань на будь-які докази вчинення адміністративного проступку в оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача по справі.

Що стосується позовних вимог про визнання дій інспектора патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчука Віталія Олександровича незаконними, то суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тобто положеннями ст.286 КАС України не передбачено право суду за наслідками розгляду справи, щодо оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, ухвалювати рішення про визнання дій відповідача незаконними.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та необхідності скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 989332 від 15.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки на день ухвалення судом рішення строк накладення адміністративного стягнення на Позивача, передбачений ст. 38 КУпАП, є таким, що сплинув.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132-1, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчука Віталія Олександровича про визнання дій інспектора незаконними, визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

2. Постанову інспектора патрульної поліції Уманського взводу поліції БУПП в Черкаській області Торосійчука Віталія Олександровича, у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 989332 від 15.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, 15.12.2018 року - закрити.

4. В задавлені решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.В. Мовчан