Справа № 826/15670/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Коломійцевої А.О.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів Томашевич О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2019 року (прийняту в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні, суддя Арсірій Р.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу № 37 о/с від 28.08.2018 року, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління МВС України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві № 37 /с від 28.08.2018 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_3 з 22.08.2017 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві у Запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів);

- поновити ОСОБА_3 на посаді посади оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві та зарахувати трудовий стаж з 28.08.2018;

- зобов'язати Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в Національній поліції у місті Києві;

- призначити на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- стягнути з Головного управління МВС України в місті Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2018 року по день прийняття рішення судом з розрахунку середнього забезпечення;

- стягнути з Головного управління МВС України в місті Києві на користь позивача заборгованість по заробітній платі за весь час затримки по виплаті в період з 03.05.2017 року по 27.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в Національній поліції у місті Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на момент звільнення він перебував на посаді старшого оперуповноваженого карного розшуку 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві (наказ № 19 о/с від 03.05.2017 про призначення на посаду), тому питання щодо переходу на службу до Національної поліції повинно вирішуватися відповідно до Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, як воно було здійснено по відношенню до інших працівників міліції в період час з 06.11.- 07.11.2015, оскільки на той момент ніяких конкурсів та тестів не було. Вказує, що відповідач не тільки жодним чином не обґрунтував відсутність можливості подальшого використання позивача на службі та не врахував відсутність відмови від проходження служби в поліції та не перевірив взагалі можливість реалізації права позивача на прийняття на службу до поліції, а саме до Головного управління Національної поліції у місті Києві. Вказує, що заяви на прийняття на службу до Національної поліції м. Києва, були направлені після поновлення позивача на службі в ОВС, як працівника міліції а не звичайного громадянина. Також зазначено, що судом першої інстанції залишена без уваги позовна вимога щодо здійснення розрахунку по заробітній платні в період часу з 03.05.2017 по 27.08.2018, розрахунку за невикористану відпустку за 2017 та 2018 роки.

28.02.2019 від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що відсутність посад, які заміщуються особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та цивільного персоналу в ліквідованих територіальних органах, унеможливлює подальше використання цих осіб на службі (роботі) в органах внутрішніх справ. Зазначено, що поновлення на службі не відноситься до компетенції Ліквідаційної комісії, яка має повноваження звільнення працівників. Окрім того, 27.06.2018 позивача було попереджено про те, що його посаду скорочено, проте, ОСОБА_3 відмовився від підпису попередження.

07.03.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 2002 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Остання посада - старший оперуповноважений сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 06 листопада 2015 року №1017 о/с "Щодо особового складу", згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних сил по Управлінню Державної автомобільної інспекції за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, начальника сектору охорони громадського порядку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2017 № 826/25887/15 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в м. Києві №1017 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ України в Міністерстві внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві. Зобов'язано Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в поліції. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_3 старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у Головному управлінні Національної поліції в місті Києві та видати відповідний наказ з цього приводу. Зобов'язано Головне управління Національної поліції у місті Києві виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 371,36 грн. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва в частині суми виплати.

На виконання вказаної постанови суду Наказом ГУ МВС України в м. Києві № 19 о/с від 03.05.2017 ОСОБА_3 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із 06.11.2015 року. Також, Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в місті Києві від 09.08.2017 року № 29 о/с на підставі вказаних судових рішень ОСОБА_3 призначено виплату суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 79 362,92 грн.

В подальшому, відповідно до витягу з Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 22.08.2018 № 37 о/с "Щодо особового складу", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_3, старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві.

Вважаючи наказ Головного управління МВС України в місті Києві від 22.08.2018 року № 37 о/с протиправним, позивач оскаржив його до суду та просив поновити його на посаді.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Офіційне опублікування вказаного Закону було здійснене 06 серпня 2015 року. Отже, починаючи з вказаної дати, всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З аналізу вказаних правових положень вбачається, що законодавчо встановлені дві підстави для звільнення співробітника міліції зі служби в органах внутрішніх справ України:

1) за власним бажанням співробітника міліції;

2) якщо співробітника міліції не прийнято на службу до поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листів відповідача, на які позивач посилається як на підтвердження бажання виконати постанову суду № 826/25887/15, якою його було поновлено в органах міліції, дана переписка проводилася виключно в порядку інформування позивача щодо виконання згаданої постанови суду у справі № 826/25887/15, та відношення до даного спору не мають, оскільки, серед іншого, охоплюють інший період часу.

Колегія суддів звертає увагу, що на виконання зазначеної постанови суду ОСОБА_3 наказом від 09.08.2017 № 29 о/с було поновлено на службі в органах міліції, а також виплачено грошове забезпечення, що сторонами не заперечується.

Судом критично оцінюються посилання позивача на долучені ним до матеріалів справи копії листів відповідача щодо виконання постанови суду у справі № 826/25887/15, з яких, на думку позивача, вбачається його бажання продовжувати службу в поліції після її утворення, оскільки вказана переписка велася виключно на інформування позивача щодо виконання постанови про поновлення його на службі в міліції.

Питання щодо влаштування позивача та проходження служби в поліції вирішено постановою суду № 826/25587/15, якою суд зобов'язав Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в поліції; зобов'язав Головне управління Національної поліції в місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_3 старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у Головному управлінні Національної поліції в місті Києві та видати відповідний наказ з цього приводу.

З матеріалів справи вбачається, що питання подальшого проходження служби в органах поліції ОСОБА_3 вирішено роботодавцем, повідомлено про ліквідацію органів міліції, які не передбачають правонаступництва.

Позивача попереджено про те, що посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, на яку було поновлено позивача відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2017 у справі №826/25887/15, скорочено згідно з наказом МВС України від 06.11.2015 №1388 «Про організаційно-штатні питання» (а.с.64-65).

Однак, у зв'язку з відмовою позивача ознайомлюватися з попередженням про ліквідацію ГУ МВС у м. Києві, повне скорочення штатів, та подальше звільнення ОСОБА_3, відповідачем складено Акт про відмову від підпису попередження б/н від 26.06.2018 (а.с.66-67).

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо протиправності дій відповідача щодо не встановлення відповідачем відповідності/не відповідності позивача для проходження служби в поліції, оскільки відповідно до Закону «Про Національну поліцію», положення Про ГУ МВС у м. Києві такими повноваженнями ГУ МВС в місті Києві (її ліквідаційна комісія) не наділена, а вказану відповідність осіб, які бажають проходити службу в поліції та подали відповідні документи встановлюють Атестаційні комісії відповідних рівнів.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2018 позивачу було роз'яснено неможливість подальшого використання на службі в органах внутрішніх справ. Також роз'яснено його право взяти участь у конкурсі на зайняття вакантних посад, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.64-65). Проте, відповідно до акту від 26.06.2018 ОСОБА_3 відмовився від підпису попередження.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скорочення позивача, у зв'язку з ліквідацією, проведено з дотриманням встановленої законодавством процедури та за наявності законних підстав.

Також, позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України «Про Національну поліцію» порядку, хоча відповідачем було повідомлено про таку можливість, шляхом проходження конкурсу.

Колегія суддів зазначає, що тільки конкурсна комісія наділена повноваженнями встановлювати відповідність вимогам кандидата на вакантну посаду поліцейського (можливість використання на службі в поліції).

Наведене дає підстави для висновку про відсутність здійснення волевиявлення позивача, у передбаченому Законом України "Про Національну поліцію" порядку, про подальше проходження служби в поліції.

Беручи до уваги наведене, оскільки з 07 листопада 2015 року (дата набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію") органи внутрішніх справ ліквідуються, всі їхні посади скорочено (що унеможливлює подальше проходження служби в органах внутрішніх справ України) та починають функціонувати органи Національної поліції, які не є правонаступниками органів внутрішніх справ України, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача з посади старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві.

Відповідно, заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування наказу про його звільнення визнаються колегією суддів безпідставними та такими, так такими, що не підлягають задоволенню.

Інші ж позовні вимоги є похідними від першої, у задоволенні якої відмовлено, і, відповідно, теж не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта про необхідність врахування висновків Верховного Суду у справі №826/25887/15, колегія суддів зазначає, що такі висновки були зроблені Верховним Судом щодо правовідносин що склалися у зв'язку зі звільненням позивача на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 06 листопада 2015 року №1017 о/с "Щодо особового складу", після чого позивача було поновлено на посаді, та звільнено іншим наказом з попередженням про ліквідацію ГУ МВС у м. Києві та повне скорочення штатів, тому такі висновки не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що відповідач повинен був звільнити позивача за пп. «з» п. 64 (у зв'язку з переходом на роботу (службу) в інші міністерства) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з одночасним призначенням на рівнозначну посаду в ГУ НП м. Києва, а не за пп. «г» п. 64 вказаного положення, з огляду на наступне.

Так, відсутність посад, які заміщуються особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та цивільного персоналу в ліквідованих територіальних органах, унеможливлює подальше використання цих осіб на службі (роботі) в органах внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з ОСОБА_3 проведено заходи з попередження про наступне його вивільнення через скорочення штатів; проведена роз'яснювальна робота щодо неможливості подальшого використання на службі (роботі) в органах внутрішніх справ, роз'яснено його право взяти участь у конкурсі на зайняття вакантних посад, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», за результатами якого щодо особи, яка визнана переможцем конкурсу, приймається рішення про звільнення у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).

Законом України «Про Національну поліцію», зокрема Розділом VI, регламентовано порядок прийняття на службу до поліції, відповідно до якого призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, тобто вирішення питання щодо прийняття особи на службу до поліції належить до дискреційних повноважень зазначених суб'єктів влади.

Отже, скорочення проведено з дотриманням встановленої законодавством процедури та за наявності законних підстав.

Позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України «Про Національну поліцію» способом - шляхом проходження конкурсу.

Тільки конкурсна комісія наділена повноваженнями встановлювати відповідність вимогам кандидата на вакантну посаду поліцейського (можливість використання на службі в поліції), однак, позивачем не було подано документів на розгляд конкурсної комісії ГУНП у м. Києві, що свідчить про бездіяльність самого позивача.

З огляду на вищевикладене слід зазначати, що оскільки позивача не було визнано переможцем конкурсу, то неможливо було прийняти рішення про звільнення позивача у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія судді приходить до висновку про необґрунтованість адміністративного позову і відсутність підстав для його задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 березня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.А. Губська

О.О. Беспалов