Справа № 140/2142/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1730/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Слюсар Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Сороки Ю.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у передачі у власність ОСОБА_4 автомобіля ЗАЗ 110377-40, 2007 року випуску, отриманого померлим інвалідом ОСОБА_5 та зобов'язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_4 на передачу автомобіля ЗАЗ 110377-40, 2007 року випуску, отриманого померлим інвалідом ОСОБА_5

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона є дружиною померлого інваліда ОСОБА_5, який мав в користуванні автомобіль ЗАЗ «Славута» 110377- 40, 2007 року випуску, тобто автомобіль перебував в експлуатації більше 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер і позивач звернулася до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області з клопотанням про передачу їй у власність, як члену сім'ї інваліда, автомобіля ЗАЗ «Славута» 110377-40, 2007 року випуску. Однак, позивачу було відмовлено у безоплатній передачі автомобіля у власність, з посиланням на пункт 16 Постанови Кабінету Міністрів від 19.07.2006 року №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», оскільки на день смерті інваліда ОСОБА_5 позивач не була зареєстрована за місцем реєстрації інваліда. Вважає вказану відмову протиправною. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_4. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 30.07.2009 року №121, ОСОБА_5, інваліду II групи від трудового каліцтва видано автомобіль «Славута» моделі 110377-40, білого кольору.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим, позивач звернулася до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області з клопотанням про передачу їй у власність, як члену сім'ї інваліда, автомобіля ЗАЗ «Славута» 110377-40, 2007 року випуску.

04.09.2018 Фонд соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області листом №05-2/1509 відмовив позивачу у безоплатній передачі автомобіля, посилаючись на пункт 16 Постанови Кабінету Міністрів від 19.07.2006 року №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (із змінами та доповненнями), оскільки ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_5 не була зареєстрована за місцем його реєстрації, у зв'язку із чим відсутні підстави для безоплатної передачі автомобіля.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" особа з інвалідністю - особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно ст. 26 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

Частиною 3 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - автомобіль), осіб з інвалідністю, зокрема дітей з інвалідністю, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано (далі - місце реєстрації) в Україні в установленому законодавством порядку визначає Порядок забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 (далі - Порядок №999).

Пунктом 16 Порядку №999 визначено, що особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

Положенням Порядку чітко визначено, що після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

Відтак, єдиною умовою безоплатної передачі у власність автомобіля після закінчення 10-річного строку його експлуатації, у разі смерті інваліда, якому він надавався, члену його сім'ї є саме місце реєстрації члена сім'ї, який виявив бажання його безоплатно отримати.

Таким чином, член сім'ї інваліда, який виявив бажання безоплатно отримати цей автомобіль, повинен був, на час смерті особи з інвалідністю, бути зареєстрованим за місцем реєстрації особи з інвалідністю.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_5 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в той час як позивач - ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

За таких обставин, судова апеляційний суд вважає, оскільки ОСОБА_4, дружина померлого ОСОБА_5, на час його смерті, не була зареєстрована за місцем реєстрації ОСОБА_5, відтак, позивач не мала права на безоплатне отримання у власність автомобіля, який видавався ОСОБА_5, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача щодо безоплатної передачі у власність автомобіля, що видавався ОСОБА_5 та перебував в експлуатації більше 10 років.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року у справі №140/2142/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.03.2019 року