Справа № 804/3983/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3983/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Боженко Н.В.) в адміністративній справі

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

до Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення"

про зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі - Позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» (далі - Відповідач), в якому просила суд:

- повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється провадження діяльності підприємства з використанням чорної та кольорової металургії (з використанням руди, збагаченої руди чи вторинної сировини, із застосуванням металургійних, хімічних або електролітичних процесів) без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планової діяльності Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» () юридична адреса: просп. Трубників, буд. 56, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53201, до повного усунення порушення, про що видати виконавчий лист та направити його на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що за наслідками проведеної позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» встановлено невиконання припису від 06.10.2017 року, виданого за результатами попередньої перевірки. З огляду на зазначене та з урахуванням наявної небезпеки для навколишнього середовища, Позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення" про зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг - відмовлено у повному обсязі (а.с. 137-139).

Позивач - Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 145-151).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що за аналізом дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 05.05.2011 №0-21, від 24.12.2012 №-21 та від 15.12.2017 №-65 встановлено, що Позивачем влаштоване додаткове технічне обладнання, при цьому необхідною умовою провадження діяльності є наявність проведеної експертизи відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу», що втратив чинність, або відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», що є діючим. Крім того, заявник апеляційної скарги звернув увагу на те, що приписи Державної екологічної інспекції за результатами проведення перевірок Відповідачем не оскаржувались.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Відзив обґрунтовано тим, що наявність у Відповідача дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування, а саме, в зазначених дозволах не вказується дата введення в експлуатацію чи влаштування джерел викидів на підприємстві.

В судовому засіданні представник Позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 18.09.2017 року по 29.09.2017 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення», за результатами якої видано припис від 06.10.2017 року № 4-7139-10-3, яким було приписано розробити проектну документацію з розділом ОВНС по провадженню нової техніки та устаткування на підприємстві та погодити її в установленому порядку, на виконання вимог Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Закону України "Про екологічну експертизу", терміном виконання до 01 березня 2018 року.

У період з 19.02.2018 року по 02.03.2018 року на підставі наказу про проведення позапланової перевірки від 15.02.2018 року № 81-П, направлення на перевірку від 15.02.2018 року №4-1265-10-3, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» щодо стану виконання припису від 06.10.2017 року №4-7139-10-3, виданого за результатами планової перевірки проведеної в період з 18.09.2017 року по 29.09.2017 року.

За результатами перевірки складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 56/10-7/18 від 02.03.2018 року.

В акті перевірки встановлені порушення, допущені Приватним акціонерним товариством "Нікопольський завод технологічного оснащення", серед яких, зокрема:

- на підприємстві здійснюється реконструкція, технічне переоснащення, демонтаж основного виробництва обладнання та монтаж нового призначеного для виробництва металургійної продукції.

Разом з тим, проектна документація на влаштування виробничих ділянок, на впровадження нової техніки, технології, та по перепрофілюванню окремих цехів, виробництва та інших промислових і господарських об'єктів з відповідним погодженням надано не було, що є порушенням ст.ст. 20-2, 51 закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 8, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", та є невиконанням припису від 06.10.2017 року №4-7139-10-3, виданого за результатами попередньої перевірки.

Вважаючи що Позивачем порушено вимоги природоохоронного законодавства Відповідач звернувся до суду із позовом про зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час яких здійснюється провадження діяльності підприємства з використанням чорної та кольорової металургії (з використанням руди, збагаченої руди чи вторинної сировини, із застосуванням металургійних, хімічних або електролітичних процесів).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V; Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року №1264-XII; Закону України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 року №45/95-ВР; Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 року №2059-VIII; Постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 року № 808; Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 №429.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про проведення ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» реконструкції, технічного переоснащення, демонтажу основного виробництва обладнання та монтажу нового, призначеного для виробництва металургійної продукції, тому Позивачем не доведено належними доказами необхідність застосування такого заходу реагування, як зупинення виробництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, наведені правові норми свідчать про те, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб'єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

Така спрямованість припису на усунення виявлених перевіркою порушень у встановлені органом державного нагляду (контролю) строки узгоджується і з положеннями абз.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими підставами для здійснення позапланових заходів є: перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що у цій справі підставою для проведення позапланової перевірки Позивача у період з 19.02.2018 року по 02.03.2018 року слугував припис від 06.10.2017 року №4-7139-10-3, виданий за результатами планової перевірки проведеної в період з 18.09.2017 року по 29.09.2017 року (а.с. 9-10).

Згідно з пунктом 1 припису від 06.10.2017 року №4-7139-10-3 Позивач зобов'язаний розробити проектну документацію з розділом ОВНС по впровадженню нової техніки та устаткування на підприємстві та погоди в установленому порядку, відповідно до ст.ст. 3, 26 - 29, 51 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст. 7, 13, 14, 32, 39 Закону України «Про екологічну експертизу». Термін виконання пункту 1 зазначеного припису - 01.03.2018 року.

Однак, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів встановлено те, що позапланова перевірка Відповідача почалась з 19.02.2018 року, тобто до закінчення терміну для виконання п. 1 припису від 06.10.2017 року №4-7139-10-3, що свідчить про передчасність проведення Позивачем такої перевірки саме з питань виконання п. 1 зазначеного припису.

Стосовно суті порушення, зазначеного в п. 5 акта позапланової перевірки Відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 року № 808, виробництво у галузі чорної та кольорової металургії (з використанням кольорових металів, руди, збагаченої руди чи вторинної сировини, металургійний, хімічний чи електролітичний процеси) відносяться до переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Згідно ст. 29 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» реалізація програм, проектів і рішень без позитивного висновку державної екологічної експертизи забороняється.

Згідно ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров'я людей.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу», який втратив чинність з 18.12.2017 року, проте був чинним на момент проведення планової перевірки та складання акту перевірки, здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Разом з тим, замість Закону України «Про екологічну експертизу» вступив в силу Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 року, яким замість проведення «державної екологічної експертизи» запроваджено здійснення «оцінки впливу на довкілля».

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов'язковим у процесі прийняття рішень про провадження планової діяльності, визначеними ч. 2 та ч. 3 цієї статті. Така планова діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планової діяльності.

За ч. 2 ст. 3 вказаного Закону, перша категорія видів планової діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: чорну та кольорову металургію (з використанням руди, збагаченої руди чи вторинної сировини, із застосуванням металургійних, хімічних або електролітичних процесів).

Відповідно до ст. 3 даного Закону, забороняється розпочинати провадження планової діяльності, визначеними частиною другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планової діяльності.

З аналізу викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні діяльності, яка становить підвищену екологічну небезпеку, необхідною умовою для впровадження нової техніки, технологій, матеріалів і речовин є обов'язкове проведення експертизи відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу», або ж висновок, згідно з Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Однак, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що введення в експлуатацію обладнання Відповідачем відбувалося у грудні 2001 року, згідно Актів приймання - передачі основних засобів (а.с. 108-111).

Крім того, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою від 25.06.2018 року за підписами посадових осіб ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» в період проведення планової та позапланової перевірок, реконструкція, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідація (демонтаж) об'єктів, інше втручання в природне середовище не відбувалося (а.с. 40).

Поряд із зазначеним колегія суддів звертає увагу на те, що посилання Позивача на наявність дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 05.05.2011 №0-21, від 24.12.2012 №-21 та від 15.12.2017 №-65 (а.с. 60-80) як на доказ введення в експлуатацію додаткового обладнання є необґрунтованим, оскільки вказані дозволи не містять інформації щодо фактів влаштування виробничих ділянок, впровадження нової техніки, технології, перепрофілювання окремих цехів, виробництва та інших промислових і господарських об'єктів, а лише відображають дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та умови, які встановлюються в дозволі на викиди, що не є тотожним поняттю: введення в експлуатацію.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів бере до уваги і те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про проведення ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» реконструкції, технічного переоснащення, демонтажу основного виробництва обладнання та монтажу нового, призначеного для виробництва металургійної продукції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в задоволенні позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 02 жовтня 2018 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у справі №804/3983/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 12 березня 2019 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов