Справа № 0940/1792/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1925/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шумей М.В. в м. Івано-Франківськ в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Персей Агро" до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Персей Агро" звернулося в суд з позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_4 з вимогами про визнання протиправним та скасування припису від 29.08.2018 №757/0/19-18-ДК/0231Пр/03/01/-18.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ФГ "Персей-Агро" здійснює свою діяльність в товарному сільськогосподарському виробництві та тваринництві. Для забезпечення сировиною позивач у 2012 році придбав комплекс будівель на вулиці Хліборобська в с. Чесники, в тому числі корівники, телятники, ДМБ та інші господарські будівлі. Придбані будівлі знаходились на території господарського двору бувшого колгоспу, який реорганізувався в сільськогосподарський виробничий кооператив. 15.03.2017 позивач з Чесниківською сільською радою уклав договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років. Підставою укладання договору було те, що на земельній ділянці загальною площею 6,200 га знаходяться об'єкти нерухомості, які належать позивачу. Відповідно до п. 13 договору встановлено, що цільовим призначенням земельної ділянки є ведення фермерського господарства. Відповідно до п.12 договору земельна ділянка передавалася в оренду для обслуговування викуплених приміщень, що знаходяться по вул. Хліборобській в с.Чесники Рогатинського району. Будучи територією господарського двору, надана в оренду земельна ділянка фактично знаходилась під проїздами , проходами, площадками та капітальною забудовою. 04.09.2018 отримав припис від 28.09.2018 №757/0/19-18-ДК/0231Пр/03/01/-18, в якому відповідач зазначає, що ФГ "Персей-Агро" порушено ст.ст. 125,126,168 п. "и" ч. 1 ст. 211 ЗКУ, а саме на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 1,3718 га в с. Чесники Рогатинського району знято ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) без спеціального дозволу ФГ "Персей Агро", керівник ОСОБА_5 Вважає, що відповідачем протиправно винесено оскаржуваний припис.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 залучено до участі у справі № 0940/1792/18 співвідповідача Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі ГУ Держгеокадастру).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру ОСОБА_4П від 29.08.2018 №757/0/19-18-ДК/0231Пр/03/01-18.

Не погодившись з прийняттям такого рішення, його в апеляційному порядку оскаржило ГУ Держгеокадастру. Вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, які мають значення для повного та обєктивного розгляду справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що в кінцевому результаті призвело до помилкового прийняття рішення. Просить скасувати рішення суду та винести постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_6 апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, проте не зазначено підстав, з яких дану справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Звертає увагу, що до категорії справ незначної складності не належить розглядати справи про визнання протиправним та скасування індивідуального акта субєкта владних повноважень. Таке можливе лише за клопотанням позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, однак судом не обґрунтовано з яких підстав він дійшов такого рішення. Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи недостатньо доказів для повного і всебічного розгляду справи, оскільки ухвалою суду від 25.10.2018 до участі у розгляді справи залучено співвідповідача - ГУ Держгеокадастру. Однак, до даної ухвали не додано позовної заяви та додатків до неї, не розяснено яким чином можливо отримати позовну заяву, а також не вказано строк, протягом якого необхідно подати відзив до суду, чим порушено права ГУ Держгеокадастру як повноцінного учасника справи. Також, у вказаній ухвалі не зазначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказані обставини позбавили можливості належним чином підготувати та подати відзив, а також бути проінформованим про рух даної справи. Звертає увагу, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, так як суд мав застосувати спеціальний закон - «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який наділяє державних інспекторів у цій сфері повноваженнями щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель, тому положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки перевірці підлягав не суб'єкт господарювання, а об'єкт - земельна ділянка.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач з нею не погодився, вважає, що така не містить законних та обґрунтованих підстав для скасування прийнятого рішення, а тому не може бути задоволена. Просить залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що Фермерське господарство "Персей-Агро" зареєстроване та діє на підставі статуту, відповідно до якого здійснює свою діяльність в товарному сільськогосподарському виробництві та тваринництві.

Для забезпечення сировиною позивач у 2012 році придбав комплекс будівель на вулиці Хліборобська в с. Чесники, в тому числі корівники, телятники, ДМБ та інші господарські будівлі. Придбані будівлі знаходились на території господарського двору бувшого колгоспу, який реорганізувався в сільськогосподарський виробничий кооператив.

15.03.2017 позивач з Чесниківською сільською радою уклав договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років. Підставою укладання договору було те, що на земельній ділянці загальною площею 6,200 га знаходяться обєкти нерухомості, які належать позивачу. Відповідно до п. 13 договору встановлено, що цільовим призначенням земельної ділянки є ведення фермерського господарства. Згідно п.12 цього договору земельна ділянка передавалася в оренду для обслуговування викуплених приміщень, що знаходяться по вул. Хліборобській в с.Чесники Рогатинського району.

04.09.2018 позивач отримав постанову про накладення адміністративного стягнення та припис від 28.09.2018 №757/0/19-18-ДК/0231Пр/03/01/-18, в якому відповідач зазначає, що позивачем порушено ст.ст. 125,126,168 п. "и" ч. 1 ст. 211 ЗКУ, ст. 53-3 КУпАП", а саме на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 1,3718 га в с. Чесники Рогатинського району знято ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) без спеціального дозволу ФГ "Персей Агро" керівник ОСОБА_5

Не погоджуючись з винесенням відповідачем припису, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо недоведеності правомірності прийнятого відповідачем спірного припису.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно статті 3 Закону України "Про охорону землі" основними принципами державної політики у сфері охорони земель є: забезпечення охорони земель як основного національного багатства Українського народу; пріоритет вимог екологічної безпеки у використанні землі як просторового базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; відшкодування збитків, заподіяних порушенням законодавства України про охорону земель; нормування і планомірне обмеження впливу господарської діяльності на земельні ресурси; поєднання заходів економічного стимулювання та юридичної відповідальності в галузі охорони земель; публічність у вирішенні питань охорони земель, використанні коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів на охорону земель.

Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV (далі Закон № 963-IV) визначено правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Статтею 2 Закону № 963-IV передбачено, що основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України (стаття 4 Закону № 963-IV).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель прописані у статті 10 Закону № 963-IV

Як визначено абзацами 1 - 9 статті Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно-і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (далі - Положення № 15) визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно п.п. 1 п. 3 цього Положення № 15 основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 7 Положення № 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Головні управління Держгеокадастру в областях, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно п. 1 Положення про Головне управління Держгкокадастру у Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308, Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та їй підпорядковане.

Підпунктом 30 пункту 4 цього Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Колегія суддів вважає, що відповідач, використовуючи надані йому повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Фермерським господарством "Персей Агро", мав право перевірити документи позивача щодо використання землі, провести фотографування, звукозапис, кіно-і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Однак, як видно із спірного припису, такий не містить конкретної інформації про місце розташування земельної ділянки, яка перевірялась. Відсутній кадастровий номер та інші документи, що могли б ідентифікувати конкретну земельну ділянку. Роблячи запис в приписі, державний інспектор Угриновська Н.П. вказує на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,3718 га в селі Чесники Рогатиського району. Таке загальне формулювання не дає змоги чітко визначити місце здійснення перевірки та площу земельної ділянки. Матеріали справи конкретних даних також не містять. Відповідач також не представив жодних доказів та не довів перед судом , що саме позивачем було знято родючий шар ґрунту без спеціального дозволу.

На переконання судді, відповідачі мали достатній час для спростування доводів позивача щодо незаконності прийняття оскаржуваного припису, однак не скористались правом подання відзиву та у разі необхідності надання доказів щодо правомірності своїх дій.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає, що відповідачі не довели перед судом правомірність прийняття оскаржуваного припису, а отже такий підлягає скасуванню.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині порушення процедури розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, то такі мають місце, однак вони не призвели до неправильного вирішення справи, тому і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Водночас колегія суддів погоджується з доводами ГУ Держгеокадастру про допущення порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які виразились у застосуванні до спірних правовідносин положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які не підлягали застосуванню, оскільки перевірці підлягав не суб'єкт господарювання, а об'єкт - земельна ділянка.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи..

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив вірне судове рішення, однак з порушення норм процесуального права, які не призвели до неправильного вирішення справи, та застосував до спірних правовідносин закон, який не підлягав застосуванню.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження та є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 0940/1792/18 змінити в мотивувальній частині, шляхом доповнення її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 0940/1792/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_6
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 11.03.2019.