Справа № 804/15644/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представника позивача ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанов, -
24.09.2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - відповідач), з позовними вимогами про:
-визнання протиправними дій відповідача, які полягають в порушенні встановленого порядку направлення виконавчих документів боржнику та в порушенні встановленого порядку проведення опису та арешту майна боржника;
- скасування акту опису й арешту майна від 04.09.2014 р. та від 19.09.2014 р.;
- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 44098264 від 17.07.2014 р.,
- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 44098429 від 17.07.2014 р.,
- скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44098264 від 04.09.2014 р. та № 44098429 від 04.09.2014 р.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки її не було повідомлено про відкриття виконавчих проваджень № 44098264 та № 44098429.При цьому, дії щодо опису майна вчинялись державним виконавцем з порушення норм чинного законодавства, а саме: без пред'явлення відповідних службових посвідчень, без попереднього повідомлення, в темний час доби та без залучення понятих. Крім того, позивачу не було відомо про винесення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області щодо неї постанов про накладення штрафів. Вказане позбавило позивача права оскаржити вказані постанови або сплатити штраф в добровільному порядку. Факт не надіслання ОСОБА_1 постанов про накладення штрафу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 року було зупинено провадження у даній справі до винесення Вищим адміністративним судом України рішення у справі №199/1478/15-а за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області про скасування постанов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № Д-165 від 10.06.2014 року, виданою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідності за порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 5950,00 грн.
Також, постановою по справі про адміністративне правопорушення № Д-167 від 17.06.2014 року, виданою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідності за порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 850,00 грн.
11.07.2014 року вказані постанови надійшли до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції для примусового виконання.
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.07.2014 року було відкрито виконавче провадження № 44098264 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № Д-167 від 17.06.2014 року.
Також, постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.07.2014 року було відкрито виконавче провадження № 44098429 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № Д-165 від 10.06.2014 року.
Крім того, 04.09.2014 року постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ВП № 44098264 було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження в межах суми звернення стягнення 1700,00 грн.
04.09.2014 року державним виконавцем Кучер В.В. було складено акт опису й арешту майна В9-44098429, відповідно до якого при примусовому виконанні постанови № Д-165 від 10.06.2014 року проведено опис майна, а саме: газобетоні блоки UDKGAZBETON у кількості 300 шт. В акті зазначено, що опис проведений у присутності боржника ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_4, а також понятих - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49-50).
19.09.2014 року державним виконавцем Кучер В.В. було складено акт опису і арешту майна В9-44098429, відповідно до якого, при примусовому виконанні постанови № Д-165 від 10.06.2014 року проведено опис майна, а саме: бетономішалка жовтого кольору та арматура у кількості 33 шт. Пізніше арматуру у кількості 33 шт. виключено із акту опису майна, оскільки було встановлено, що вона не належить боржнику.
В акті зазначено, що опис проведений у присутності боржника ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а також понятих - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Копію вказаного акту отримано ОСОБА_4, що підтверджується підписом в акті.
Обидва акти містять підпис позивача.
Позивач вважає, що її права під час проведення опису майна були порушені, оскільки виконавчі дії проводились у нічний час та без присутності понятих, постанови про відкриття виконавчого провадження № 44098264 від 17.07.2014 року та № 44098429 від 17.07.2014 року підлягають скасуванню з підстав не отримання нею копій виконавчих документів, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження та копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, а постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44098264 від 04.09.2014 року та № 44098429 від 04.09.2014 року підлягають скасуванню, оскільки позивач ці постанови також не отримувала.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Вирішуючи позовні вимоги щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 44098264 від 17.07.2014 року та № 44098429 від 17.07.2014 року та постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44098264 від 04.09.2014 року та № 44098429 від 04.09.2014 року, суд зважає на наступне.
За приписами ч.ч.1-3 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:
1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;
4) в інших передбачених законом випадках.
У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.
У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
Згідно ч.ч.1-2 ст.25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття до виконання виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження є обов'язком державного виконавця, який здійснюється ним за умови дотримання строку пред'явлення такого документа до виконання та відповідності його вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», а також, у разі пред'явлення до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, при цьому, надання правової оцінки виконавчому документу, на підставі якого відкривається виконавче провадження, виходить за межі його компетенції.
Позивач оскаржувала постанови № Д-165 від 10.06.2014 року та № Д-167 від 17.06.2014 року в судовому порядку.
Проте, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2016 року у справі № 199/1478/15-а ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № Д-165 від 10.06.2014 року та № Д-167 від 17.06.2014 року було відмовлено.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.01.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2016 року без змін.
Таким чином, постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2016 року у справі № 199/1478/15-а набрала законної сили.
Як вбачається з матеріалів справи, постанови № Д-165 від 10.06.2014 року та № Д-167 від 17.06.2014 року, видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, є чинними, пред'явлені до виконання з дотриманням строку та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконавчих документів.
З огляду на викладене, підстави для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 44098264 від 17.07.2014 року та № 44098429 від 17.07.2014 року відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
Частинами 1 та 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Зокрема арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Такою постановою може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
З матеріалів справи вбачається, що в заявах про примусове викання постанов (а.с.72,73) стягувач просив застосувати до боржника арешт майна, такі повноваження надані державному виконавцю відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»,отже, відповідачем було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44098264 від 04.09.2014 року та № 44098429 від 04.09.2014 року правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Вирішуючи позовні вимоги щодо скасування актів опису і арешту майна В9-44098429 від 19.09.2014 р. та № В9-44098429 від 04.09.2014 р., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:
винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;
винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

З аналізу викладених норм права суд приходить до висновку, що державний виконавець в рамках відкритого виконавчого провадження № 44098429 мав право на вчинення такої виконавчої дії як проведення опису майна боржника.

Щодо процесуальних порушень під час здійснення опису майна боржника, на які посилається позивач, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

Провадження виконавчих дій у нічний час допускається у разі, якщо невиконання рішення створює загрозу життю чи здоров'ю громадян або якщо виконавчі дії, розпочаті до двадцять другої години, необхідно продовжити, але з наступним повідомленням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, не пізніше наступного робочого дня після проведення таких дій.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих.

Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути менше двох.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов'язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій державний виконавець роз'яснює понятим їхні права і обов'язки, про що зазначається в акті.

Як вбачається з акту опису майна № В-44098429 від 04.09.2014 року виконавчі дії було розпочато о 18 годині 30 хвилин в присутності двох понятих ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вказаний акт було підписано боржником ОСОБА_1 без зауважень.

Відповідно акту опису майна № В-44098429 від 19.09.2014 року виконавчі діїбуло розпочато о 16 годині 30 хвилин та завершено о 16 годині 45 хвилин.

Виконавчі дії проводились в присутностідвох понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які за твердженням позивача є її сусідами та прибули на її запрошення.

В якості зауважень до вказаного акту було зазначено, що арматура у кількості 33 шт., яка була внесена державним виконавцем до акту не належить боржнику ОСОБА_1, а належить ОСОБА_2, що підтверджується рахунком фактурою № СФ1-371885 від 18.09.2014 року. На підставі вказаних зауважень державним виконавцем Кучер В.В. було внесено зміни до акту та виключено арматуру у кількості 33 шт. з акту опису майна.

Вказаний акт було підписано боржником ОСОБА_1 та отримано його копіюОСОБА_4, що підтверджується підписами в акті.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавчі дії не вчинялись в нічний час та вчинялись за участю понятих, отже, з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при відкритті виконавчих проваджень № 44098264 від 17.07.2014 року та № 44098429 від 17.07.2014 щодо примусового виконання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності № Д-167 від 17.06.2014 року, № Д-165 від 10.06.2014 року відповідно, а також вчиненні виконавчих дій в межах відкритих виконавчих проваджень відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 287 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанов - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2019 року.

Суддя О.С. Рябчук