Справа № 560/148/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/148/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Мартинюк А.В. представника позивачів - ОСОБА_1 представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ПРЕДМЕТ, ПІДСТАВИ ОСОБА_5 ПОЗОВУ.

ОСОБА_3 11 січня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

11.01.2019 року до Хмельницького окружного адміністративного суду також надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Вказані адміністративні справи об'єднані в одне провадження.

Позивачі оскаржують протиправну бездіяльність відповідача та просять зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити їм виплату пенсії з листопада 2016 року.

Посилаються на те, що перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувачі пенсій за віком, яка виплачувалась їм через підприємство поштового зв'язку. У червні 2012 року вони уповноважили свого сина представляти їх інтереси під час перебування їх за кордоном, у тому числі стосовно одержання пенсійних виплат.

Як вказано у адміністративних позовах, у серпні 2018 року позивачам стало відомо про те, що з листопада 2016 року управлінням Пенсійного фонду припинено нарахування та виплату їм пенсії.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.08.2018 року оформили у посольстві України в республіці Аргентина заяви про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, які скерували засобами поштового зв'язку до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у поновлені виплати пенсій, мотивуючи це тим, що для поновлення виплати пенсії позивачам необхідно особисто звернутись до Нетішинського сервісного центру обслуговування громадян з паспортами громадян України або іншими документами, що посвідчують особу.

Також з відповідей відповідача, датованих 25 вересня 2018 року, позивачі офіційно дізнались, що підставою припинення виплати пенсій з листопада 2016 року стало те, що вони не отримували призначену пенсію протягом шести місяців підряд, з травня по жовтень 2016 року.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачі звернулись за судовим захистом.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА СТОРІН.

Ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року відкрите провадження у справах №560/148/19 та №560/149/19 за позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, судові засідання призначені на 12 лютого 2019 року о 10.00 та 11:00 годині.

Цими ж ухвалами Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зобов'язано надати до суду матеріали пенсійних справ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх належним чином завірені копії.

28 січня 2019 року до суду надійшли матеріали пенсійних справ ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 29 січня 2019 року подало відзив на позов, посилаючись на те, що позивачі пропустили строк звернення до суду, оскільки про припинення виплати пенсії їм було відомо з листопада 2016 року.

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року адміністративні справи № 560/148/19 та №560/149/19 за позовними заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії об'єднані для розгляду в одне провадження.

08 лютого 2019 року представником позивачів подано відповідь на відзив.

Ухвалою від 12 лютого 2019 року в судовому засіданні позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії залишено без руху, представнику позивачів надано п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для подачі мотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

У встановлений судом строк на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з додатками.

В судовому засіданні 21 лютого 2019 року представником позивачів підтримане клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення цього строку. Також надані письмові пояснення позивачів, підписані ними та отримані електронною поштою, з яких вбачається, що про припинення виплати пенсії їм стало відомо у серпні 2018 року.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, ухвалою від 21 лютого 2019 року вирішив клопотання позивачів та їх представника задоволити, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк.

В судовому засіданні оголошено перерву до 07 березня 2019 року для надання відповідачем документів, які підтверджують правовий статус Нетішинського сервісного центру обслуговування громадян, а також належним чином завірених копій заяв, з якими позивачі звернулись до органу Пенсійного фонду, та матеріалів, що стосуються даного спору.

З іншими заявами та клопотаннями сторони до суду не звертались.

В судовому засіданні 07 березня 2019 року представник позивачів позов підтримує.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві. Зокрема, посилається на те, що заяви про поновлення виплати пенсії позивачі подали не особисто, як передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, а надіслали поштою. Зважаючи на це, відповідач правомірно відмовив у вирішенні порушеного у заявах клопотання.

Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, на підставі наявних доказів.

Будь-які інші процесуальні дії судом не учинялись.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як одержувачі пенсії за віком.

У 2012 році позивачі виїхали на постійне місце проживання до республіки Аргентина.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2012 року позивачі уповноважили свого сина представляти їх інтереси під час перебування їх за кордоном, у тому числі й що стосується питань пенсійного забезпечення. Про це, зокрема, свідчить довіреність, видана на його ім'я, яка є у пенсійних справах, а копія є у матеріалах судової справи.

Судом під час вирішення питання про поновлення строку звернення до суду встановлено, що у серпні 2018 року позивачам стало відомо про те, що з листопада 2016 року управлінням Пенсійного фонду припинено нарахування та виплату їм пенсії за віком.

17 серпня 2018 року позивачі оформили, підписали та засвідчили у встановленому законом порядку у посольстві України у республіці Аргентина особисті заяви про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року. У цих заявах вони просили продовжити виплату їм пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, ще на рік, посилаючись на наявні у пенсійних справах довіреності від 06.06.2012 року за № 481 та № 483.

13 вересня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримало заяви позивачів засобами поштового зв'язку.

На вказані звернення відповідачем було надано відмову у формі листа від 25.09.2018 року за №2194/111-8 позивачам, та від 30.11.2018 року №№ 2674/14-12, №2671/14-12 їх представнику, з яких вбачається, що для поновлення виплати пенсії позивачам слід особисто звернутись до Нетішинського сервісного центру обслуговування громадян з паспортами громадян України або іншими документами, що посвідчують особу.

Фактичну відмову вирішити питання по суті відповідач мотивував тим, що згідно з п. 1.5 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, заява про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Зі змісту позовних вимог суд також встановив, що позивачі фактично оскаржують не бездіяльність, а саме дії відповідача, виражені у формі відмови органу влади у вирішенні заяв громадян України стосовно реалізації їх права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частина 2 статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Також встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не отримували нараховану їм пенсію за віком з травня по жовтень 2016 року, у зв'язку з чим відповідач припинив виплату пенсій з листопада 2016 року.

У той же час у матеріалах пенсійних справ позивачів та у матеріалах судової справи відсутні будь-які рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про припинення нарахування та виплати їм пенсії з листопада 2016 року.

Представником відповідача в судовому засіданні також не надані будь-які докази того, що відповідні рішення про припинення виплати позивачам пенсії приймались органом Пенсійного фонду, а також що такі рішення направлялись позивачам або їх представнику.

Отже, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час рахується нарахована, але не виплачена їм пенсія за віком за період з травня по жовтень 2016 року, яка не була отримана ними, та на яку вони мають право.

Крім того, відповідачем не доведено законність підстав для подальшого не нарахування та невиплати позивачам пенсії за віком, починаючи з листопада 2016 року, позаяк будь-які рішення про припинення виплати пенсії, мотивовані нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у пенсійних справах позивачів відсутні.

Зі статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

У той же час, у статтях 46 та 49 та інших статтях Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні будь-які положення, що ставлять право пенсіонера на поновлення виплати пенсії за віком у залежність від особистої подачі ним до органу Пенсійного фонду за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії відповідної заяви.

Частина 2 статті 47 Закону містить загальну умову поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності, не зобов'язуючи подавати таку заяву особисто, шляхом особистої явки з паспортом до управління Пенсійного фонду.

Не встановлена Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" також і така підстава для відмови у вирішенні зазначеного питання по суті, як неподання особисто пенсіонером заяви про поновлення виплати пенсії або подання такої заяви засобами поштового зв'язку.

Відтак, суд розцінює відповідь - відписку відповідача, який за Законом уповноважений та зобов'язаний розглянути та вирішити заяви про поновлення пенсії по суті, протиправною відмовою, підстави для якої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачені та суперечать йому.

Крім того, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини та матеріали пенсійної справи, у суду та у органу Пенсійного фонду загалом не виникало сумнівів у наявності у позивачів права на поновлення виплати пенсії, оскільки вони є громадянами України, пенсіонерами, право на пенсію не втратили, перебувають на обліку та мають зареєстроване місце проживання в Україні.

У матеріалах пенсійних справ позивачів є копії документів, які посвідчують їх особу, а також належним чином оформлені довгострокові довіреності, які є дійсними, а відповідачу, як органу, що призначає пенсію, направлені підписані особисто позивачами та належним чином оформлені заяви про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року.

Суд звертає увагу на те, що у наданих відповідачем відповідях він не посилається на будь-які сумніви у наявності у позивачів права на одержання пенсійних виплат або на поновлення цих виплат.

У той же час відповідач не вирішує питання, порушене позивачами, по суті, замість того посилаючись на умову, яка не передбачена Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак яка суттєво обмежує права громадян, які не знаходяться на території України, на пенсійне забезпечення.

З огляду на це, посилання відповідача на п. 2.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.20205 № 22-1, в частині обов'язку позивачів подати відповідні заяви особисто, суд вважає неправомірним і дискримінаційним.

Під час обрання способу захисту порушеного права у цій справі суд виходить з того, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень повторно розглянути заяви позивачів у даній ситуації є неефективним способом, який не захищає і не поновлює права громадян на пенсійне забезпечення.

Оскільки судом встановлено, що єдиною фактичною підставою для відмови у задоволенні заяв позивачів стало те, що вказані заяви не були подані ними особисто до органу, а були надіслані засобами поштового зв'язку, суд вбачає підстави для визнання протиправною відмови відповідача у поновленні позивачам виплати пенсії за віком.

Також суд вважає необхідним зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вирішити питання позивачів по суті, тобто поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з листопада 2016 року (відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ) на підставі раніше поданих ними заяв від 17 серпня 2018 року про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року.

На думку суду, даний спосіб захисту не порушує принцип реалізації органом його дискреційних повноважень, оскільки в контексті наявного спору відповідач був зобов'язаний вчинити необхідні та законні дії на користь громадян України, а не обмежитись формальною відпискою.

Суд також вважає необхідним стягнути на користь позивачів сплачений ними судовий збір.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з листопада 2016 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1536 ( одна тисяча п'ятсот тридцять шість) грн. 80 к. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_4 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1536 ( одна тисяча п'ятсот тридцять шість) грн. 80 к. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 11 березня 2019 року

Позивач:ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,Нетішин,Хмельницька область,30100 НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_6