Справа № 0840/3467/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3467/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністравину справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (суддя Калашник Ю. В.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 від 09.08.2018 року, згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2018 року на суму 14 778 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію на суму 7 389 грн., винесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі висновків Акту перевірки № 72/28-10-47-06/00186542 від 02.08.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, яке оскаржується позивачем, слугував висновок контролюючого органу про відсутність реального здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС». Однак господарська операція між позивачем та його контрагентом мала реальний характер, фактично здійснена та оформлена належним чином, отриманий товар оприбутковано позивачем. Під час проведення перевірки не спростовано факт при дбання, перечення та отримання товарів підприємством. Відтак позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суми, сплачені постачальнику за придбаний товар (колодки чавунні у кількості 186 шт. та балочку центрувальну у кількості 1 шт.). Податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.08.2018 № НОМЕР_1, яке прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутнє підтвердження здійснення фактичного отримання товару від його контрагента.

Згідно даних автоматизованої системи «Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок», даних Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість) встановлено, що АТ «ЗФЗ» до складу податкового кредиту квітня 2018 року включено суму ПДВ у розмірі 14 778,43 грн. по складеній і зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній, оформлених ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» в адресу АТ «ЗТЗ».

В результаті аналізу податкової звітності встановлено, що постачальник ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» відображав придбання аналогічних товарів, реалізованих у подальшому АТ «ЗТЗ» у контрагента-постачальника ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД», стосовно якого згідно інформаційних баз ДФС встановлено, що остання декларація з податку на додану вартість подана ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД» за квітень 2018 року, прийнята 16.05.2018 року, згідно якої підприємство декларує відємне значення 173 грн. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, кримінальних проваджень стосовно посадових осіб ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД» не порушувались, вироки відсутні.

В ході проведеного аналізу отриманих та виданих податкових накладних ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД», які зареєстровано в ЄРПН, встановлено пересортування, у звязку з тим, що підприємство придбаває одну групу товарів (продукти харчування), а реалізує на адресу контрагентів, в тому числі ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» іншу групу товарів (запчастини та обладнання).

Позивачем до перевірки не було надано документів, які підтверджують виробника вищевказаних товарів, що унеможливлює встановлення факту (законного джерела) та реального походження товарів та не дає можливості встановлення його руху за ланцюгом.

Отже, надані позивачем до перевірки первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» не є достатніми доказами фактичної поставки товарів, господарські операції не підтверджені належними первинними документами, в сукупності з виявленими схемами оформлення нереальних господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС», виключає правомірність їх відображення у податковому обліку АТ «ЗТЗ».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 06.07.2018 по 26.07.2018, на підставі наказу від 04.07.2018 №1236 та направлення на перевірку від 06.07.2018 №124, у звязку із наданням ПАТ «ЗФЗ» листом від 02.07.2018 №12/222 (вх. №ЗУ ОВПП від 02.07.2018 №43284/10), заперечень до акту від 20.06.2018 №342/28-10-47-06/00186542 про результати камеральної перевірки ПАТ «ЗФЗ» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2018 року, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «ЗФЗ» з питань що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» () за період квітень 2018 року, за результатами якої складено Акт №72/28-10-47-06/00186542 від 02.08.2018.

У висновках Акту перевірки зазначено про порушення позивачем вимог абз. «а» п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.200.1, абз. «б» 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, пп.1 п.4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого: позивачем завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту податкової декларації з ПДВ з квітень 2018 року (р. 19) на суму 14 778 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації з ПДВ за квітень 2018 року на суму 14 778 грн.

Висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що під час проведення перевірки встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання товарів у ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» (). Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ПАТ «ЗФЗ» та ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» не підтверджено, податковий орган у акті перевірки дійшов висновку, що надані позивачем до перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби подано письмові заперечення № 12/275 від 09.08.2018 на акт № 72/28-10-47-06/00186542 від 02.08.2018, за результатом розгляду якого висновки акту перевірки № 72/28-10-47-06/00186542 від 02.08.2018 залишені без змін, як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі Акту перевірки № 72/28-10-47-06/00186542 від 02.08.2018, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «В1» від 09.08.2018 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2018 року у розмірі 14778,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 7389,00 грн. (

Правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення передано на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (частина 1 статті 1 Податкового кодексу України)

За приписами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. (підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України)

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (пункт 198.3 статті 198 ПК України)

При цьому, пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. (пункт 201.10 статті 201 ПК України)

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено, що первині та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2018 року податкову накладну від контрагента постачальника ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» на загальну суму 73 892,15 грн., в тому числі ПДВ 14 778,43 грн.

26.06.2017 між АТ «Запорізький завод феросплавів» (покупець) ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» (постачальник) укладено Договір поставки №534, відповідно до якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (далі по тексту Товар), в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього говору, які є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар оплатити його порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

У квітні 2018 року ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» здійснило поставку на адресу позивача колодки чавунні локомотивні та балочки центрувальної на загальну суму 88670,58 грн., ПДВ 14 778,43 грн.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи, зокрема: видаткову накладну №29 від 19.04.2018, рахунок на оплату №52 від 19.04.2018, податкову накладну №8 від 19.04.2018, товарно-транспортну накладну №Р29 від 19.04.2018, прибутковий ордер №106 від 20.04.2018, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (а.с.73-115)

Розрахунки між сторонами проведено у розмірі 73892грн. у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС», що підтверджується виписками по рахункам та відповідним платіжним дорученням.

На час здійснення господарських операцій контрагент позивача мав спеціальну податкову правосуб'єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.

Виходячи зі специфіки укладеного між позивачем та його контрагентом договору, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначеної вище господарської операції.

З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарської операції, вказані документи підтверджують фактичне здійснення господарської діяльності підприємства.

Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань матеріали справи не містять, відповідачем до суду не надано.

Контролюючий орган, з метою підтвердження доводів щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами зазначив, що формування активів отримано від джерела невідомого походження, а тому первинні документи за вказаною операцією не можуть бути використані при формування податкової звітності з ПДВ. З наведеними висновками колегія суддів не погоджується, вважає їх безпідставними, а тому не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом.

Правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (стаття 234 ЦК України). Недійсність фіктивних правочинів, тобто встановлення факту відсутності наміру створити правові насідки, а отже реально здійснити господарську діяльність, визначається тільки судом. Рішення суду про визнання правочинів між позивачем та його контрагентами недійсними контролюючим органом до суду не надано.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований як юридична особа та як платник податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до складу витрат для цілей оподаткування податком на додану вартість за таким договором у позивача не було.

Доводи відповідача щодо пересортування товарів у контрагента-постачальника ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД», у якого постачальник ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС» відображав придбання аналогічних товарів, реалізованих у подальшому АТ «ЗТЗ», колегія суддів оцінює критично, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п.п.3, 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що використання при проведенні перевірки податкової інформації щодо контрагента за ланцюгом постачання позивача ТОВ «ГЛОБАЛ КОРПОРЕЙТЕД» та даних ЄРПН є недостатнім для висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту з податку на додану вартість і нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПРОМПОСТАЧ-ЛЮКС».

Таким чином, судом не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог вищенаведених норм податкового законодавства, яке б позбавляло його права на формування податкового кредиту за спірними операціями з контрагентом.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, пояснень про докази до апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.03.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14.03.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко