Справа № 590/1635/18
Суддя: Бондарчук Я. П.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №590/1635/18
Провадження №2-а/590/3/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Бондарчук Я.П.,

при секретарі - Кубрак В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Ямпіль Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Ямпільським РВ УМВС України в Сумській області 12.11.2010 року, місце проживання: АДРЕСА_1) до Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Євгена Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О., в якому просив суд скасувати постанову інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О. серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн., як незаконну та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що інспектором СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої він, ОСОБА_1, 18.12.2018 року о 11-55 год. в смт. Ямпіль по вул. Незалежна, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не здійснив зупинку на знак "Стоп", а саме: здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.2.2 ПДР, в результаті чого було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн.. Зазначив, що викладені в постанові обставини про вчинення ним правопорушення не відповідають дійсності, оскільки вказане правопорушення він не вчиняв, про що він і повідомляв інспектора. Крім того, всупереч вимогам ст.268 КУпАП його не було ознайомлено з правами, не було ознайомлено з доказами вчинення ним правопорушення, не було розв'язано його усне клопотання про використання права захисту. Крім того, не було дотримано процедури розгяду справи відповідно до ст.ст.278-280 КУпАП. Вважав дії інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О. щодо складання постанови серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн., незаконними та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.26), надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.29).

Відповідач, інспектор СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О., в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.27), будь-яких клопотань до суду не надходило.

Відповідач, представник Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.28), будь-яких клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

18.12.2018 року інспектором СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Є.О. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.8) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн..

В даній постанові зазначено, що 18.12.2018 року о 11-55 год. ОСОБА_1 в смт. Ямпіль по вул. Незалежна, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не здійснив зупинку на знак "Стоп", а саме: здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.2.2 ПДР, в результаті чого було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн..

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки.

Відповідно до п. 33.2 Правил дорожнього руху встановлено, що відповідно до п.п.2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не були досліджені докази, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови. А також заперечення на адміністративний позов. Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на зазначене, суд погоджується з покликанням позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не були з'ясовані всі обставини справи, не було доведено вину водія.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Тому, оскаржувана постанова як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно, задоволенню, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 5-8, 9, 73, 77, 242, 243, 245, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Ямпільським РВ УМВС України в Сумській області 12.11.2010 року, місце проживання: АДРЕСА_1) до Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Євгена Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Ямпільського відділення поліції Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Волосюк Євгена Олексійовича серії ДПО18 №821342 від 18.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн..

Провадження у справі закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.03.2019 року.

Суддя Я.П. Бондарчук