Справа № 2040/6314/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р.Справа № 2040/6314/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Гордейчука В.В.

представника відповідача Кудіна В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.09.18 року по справі № 2040/6314/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №5543 від 01.08.2018 р. "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" (код за )".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазнав, що наказ ГУ ДФС у Харківській області №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації", на думку позивача, є необгрунтованим та незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (, 61072, м. Харків, проспект Науки, 48-А, літ 1-11) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (, вул. Пушкінська,46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДФС у Харківській області було отримано узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у м. Києві від 01.03.2017 року № 43/26-15-13-04-05 щодо ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.06.2017 року № 53/14-29-14-08/40821886 щодо ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ», узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у Миколаївській області від 13.06.2017 року № 56/14-29-14-08/40926832 щодо ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», протокол допиту Гога Н.В. директора TOB «ІНК».

Як зазначено контролюючим органом, з вищевказаної інформації було виявлено факти, що свідчать про можливе допущення позивачем порушення п.198.1 ст.198 ПК України внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ - листопад 2016 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», квітень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ», лютий, березень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», можливе порушення п.198.1 ст.198 ПК України внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року податкового кредиту по взаємовідносинах з TOB «ІНК».

Відповідачем було направлено до ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" запит №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). У даному запиті контролюючий орган просив позивача надати інформацію та документи по взаємовідносинам із ТОВ «Трейдер Вікторі» за листопад 2016 року, ТОВ «Трейд-Грант» за квітень 2017 року, ТОВ «Пром-Юг Трейд» за лютий, березень 2017 року.

Позивач подав до Головного управління ДФС у Харківській області відповідь на запит №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року, в якій відмовив у надані запитуваних документів. ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" посилаючись на те, що запит не відповідає вимогам податкового законодавства і є незаконним, зазначив, що на підставі п.73.3, ст.73 ПК України позивач звільняється від обов'язку надати відповідь на подібний запит контролюючого органу.

Також, Головним управлінням ДФС у Харківській області направлено до ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" запит №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). У даному запиті контролюючий орган просив позивача надати інформацію та документи по взаємовідносинам із TOB «ІНК» за червень 2016 року.

Позивач подав до Головного управління ДФС у Харківській області відповідь на запит №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року, в якій відмовив у надані запитуваних документів. ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" посилаючись на те, що запит не відповідає вимогам податкового законодавства і є незаконним, зазначив, що на підставі п.73.3, ст.73 ПК України позивач звільняється від обов'язку надати відповідь на подібний запит контролюючого органу.

У зв'язку з ненаданням ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації".

Позивач, вважаючи вищевказаний наказ протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області під час винесення наказу №5543 від 01.08.2018 року діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до підпункту 20.1.14 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючим органам надано право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, коли: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених ст. 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків відповідних документів; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації,що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Положеннями абзацу вісімнадцятого пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у наказі про проведення документальної виїзної перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що запити відповідача №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року та №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року містять підпис заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, підстави для надіслання запиту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується та перелік документів, які пропонується надати та містить печатку контролюючого органу.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Харківській області було направлено до ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" запити №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року та №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року. Позивачем не надано запитуваної інформації та її документального підтвердження.

У зв'язку з чим заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області було винесено наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації".

Таким чином, Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області під час винесення наказу №5543 від 01.08.2018 року діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому скасуванню не підлягає.

Стосовно доводів позивача щодо призначення перевірки після спливу 10 місяців після надання позивачем відповіді на запити, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, серед інших, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, податковим законодавством не встановлено граничних строків призначення перевірки після настання підстави за п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність посилань позивача на призначення перевірки після спливу 10 місяців після надання позивачем відповіді на запити.

Щодо доводів позивача стосовно того, що контролюючим органом не було вручено оскаржуваний наказ до проведення перевірки, як на підставу для скасування вказаного наказу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 78.4. ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, вищевказана норма визначає умову для виникнення права у контролюючого органу на проведення документальної позапланової перевірки платника податків, а не винесення наказу щодо проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації", а не дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що посилання позивача на порушення порядку вручення наказу не є підставою для визнання протиправним та скасування такого наказу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області під час винесення наказу №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" (код за )" діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/6314/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року по справі № 2040/6314/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року