Справа № 540/310/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/310/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держпраці у Херсонській області, про скасування постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1, боржник) звернулась до суду із позовом до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі-відповідач, Голопристанський МРВДВС), у якому просить скасувати постанову від 10.01.2019р. про відкриття виконавчого провадження №58048517 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі стягувач, ГУ Держпраці у Херсонській області) №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14.08.2018р., якою до ФОП ОСОБА_1 на підставі ст.265 Кодексу Законів про працю України застосовано штраф в розмірі 111 690,00 грн. за порушення законодавства про працю.

Позовні вимоги щодо протиправності вказаної постанови мотивовані тим, що державний виконавець усупереч вимог ст.ст.4, 12 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження за виконавчим документом, який поданий з пропуском строку на предявлення виконавчого документу до виконання і не відповідає установленим цим Законом вимогам через відсутність обовязкових реквізитів дати народження боржника і строку предявлення постанови до виконання.

Ухвалою від 18.02.2019р. вказаний позов залишений без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Ухвалою від 01.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 11.03.2019р. Також цією ухвалою відповідача зобовязано у строк до 06.03.2019р. надати до суду докази. Вказана ухвала разом із копією позовної заяви надіслана на адресу відповідача 04.03.2019р. засобами електронного звязку та отримані ним того ж дня.

07.03.2019р. позовна заява повторно надіслана на адресу відповідача.

11.03.2019р. відповідачем засобами електронного звязку надано відзив на позовну заяву та окремі докази. Також ним подано заяву про розгляд справи без його участі.

За змістом відзиву відповідач вважає оскаржувану постанову правомірною, прийнятою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця. Зокрема, щодо доводів позивача про невідповідність виконавчого документу вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач зазначає, що згідно з постановою Верховного Суду від 27.12.2018р. у справі №469/1357/16-ц та за змістом ст.18 вказаного Закону відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу. Щодо строку на предявлення виконавчого документу до виконання відповідач вказує, що такий не був пропущений, оскільки переривався попереднім предявленням його до виконання і 20.11.2018р. було відмовлено у прийнятті його до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку з відсутністю дати народження боржника). Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 11.03.2019р. судом з метою офіційного зясування всіх обставин справи постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ Держпраці у Херсонській області, зобовязано відповідача та третю особу надати у строк до 13:00 год. 13.03.2019р. докази та відкладено розгляд справи на 10:00 год. 14.03.2019р.

Третьою особою 13.03.2019р. подано відзив на позовну заяву, в якій заперечується проти задоволення позову. Третя особа вказує, що прийнята нею постанова про застосування штрафу є виконавчим документом, який підлягає виконанню в примусовому порядку органами державної виконавчої служби, відповідає всім вимогам, які висуваються законодавством до виконавчого документу і предявлена до виконання з дотриманням установленого строку, оскільки цей строк переривався попереднім предявленням її до виконання.

В судове засідання 14.03.2019р. зявились позивач та її представник, відповідач та третя особа не зявились.

За правилами ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

14.03.2019р. о 10:21 год. суд вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом установлено, що постановою ГУ Держпраці у Херсонській області №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14.08.2018р. до ФОП ОСОБА_1 на підставі ст.265 Кодексу Законів про працю України застосовано штраф в розмірі 111 690,00 грн.

Головним управлінням Держпраці у Херсонській області за вихідним №01-08/1/3180 від 07.12.2018р. направлено на адресу Голопристанського МРВДВС вказаний виконавчий документ та заяву про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла до відповідача 10.01.2019р. за вх. №371.

Постановою державного виконавця Голопристанського МРВДВС від 10.01.2019р. ВП №58048517 відкрито виконавче провадження з виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14.08.2018р. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111 690,00 грн.

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, посилаючись на пропуск стягувачем строку на предявлення виконавчого документу та його невідповідність вимогам, яким повинен відповідати виконавчий документ.

Вирішуючи спір, суд у сукупності із установленими обставинами справи виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) надано визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно із ст.265 Кодексу Законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю. Ці штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Отже, постанова Головного управління Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу на підставі ст.265 Кодексу Законів про працю України є виконавчим документом, примусове виконання яких здійснюється у визначеному Законом №1404-VІІІ порядку.

Статтею 4 вказаного закону визначені вимоги до виконавчого документа.

Приписами ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 4 статті 4 Закону №1404-VІІІ установлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; ... 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; ... .

Строки предявлення виконавчих документів до виконання установлені ст.12 Закону №1404-VІІІ.

Так, виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналізуючи зміст вказаних правових норм суд приходить до висновку, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення.

При цьому судом встановлено, що виконавчий документ набрав законної сили 14.08.2018р., відтак він повинен був бути предявлений до виконання до 15.11.2018р.

З матеріалів справи також видно, що листом від 09.11.2018р. №01-08/1/2849 стягувач надіслав на адресу Голопристанського МРВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження та постанову ГУ Держпраці у Херсонській області №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14.08.2018р.

Заяву та виконавчий документ було отримано відповідачем 19.11.2018р. за вх.№8520.

При цьому учасниками справи не надано, в тому числі й на виконання ухвал суду, жодних доказів, які б підтверджували, коли саме та у який спосіб стягувачем предявлено вперше виконавчий документ до виконання.

Повідомленням від 20.11.2018р. виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з відсутністю у ньому дати народження боржника.

Сьомого грудня 2018р. Головне управління Держпраці у Херсонській області повторно предявило виконавчий документ до виконання і оскаржуваною постановою від 10.01.2019р. ВП №58048517 було відкрито виконавче провадження.

Відкриваючи виконавче провадження, виконавець виходив з того, що виконавчий документ предявлено до виконання з дотриманням строку, установленого ст.12 Закону №1404-VІІІ, оскільки вважав, що такий строк переривався його предявленням до виконання.

Суд не погоджується із таким висновком відповідача, виходячи з наступного.

Аналізуючи у сукупності приписи частини 4 статті 4 та статті 12 Закону №1404-VІІІ, суд приходить до висновку, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається предявленням виконавчого документу до виконання лише у тому разі, якщо вперше (у попередній раз) його було подано з дотриманням загального строку, установленого частинами 1, 2 ст.12 Закону №1404-VІІІ, оскільки пропущення встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є безумовною підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Судом на виконання свого передбаченого ст.9 КАС України обовязку офіційного з'ясування всіх обставин у справі постановлялись ухвали щодо витребування доказів, у тому числі на підтвердження обставин своєчасності предявлення стягувачем виконавчого документа на виконання. Таких доказів учасники справи не надали.

Саму заяву від 09.11.2018р. №01-08/1/2849 про відкриття виконавчого провадження суд не може прийняти як доказ дотримання стягувачем строку на предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки вказана дата фактично є вихідною датою реєстрації документа, а не подачі його до органу державної виконавчої служби. На противагу цьому доказом часу надходження вказаної заяви разом із виконавчим документом є вхідний штамп Голопристанського МРВДВС, відповідно до якого вони надійшли до відповідача і зареєстровані за №8520 19.11.2018р., тобто через 4 дні після закінчення строку на предявлення виконавчого документу до виконання, яким є 15.11.2018р.

Суд акцентує увагу на тому, що ні відповідачем, ані стягувачем до суду не надано інформації і доказів, коли саме виконавчий документ було вперше предявлено до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова ГУ Держпраці у Херсонській області №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14.08.2018р., з граничним строком предявлення до виконання 15.11.2018р., вперше була подана 19.11.2018р., а вдруге 07.12.2018р., тобто з пропуском установленого ст.12 Закону №1404-VІІІ строку. Тому у відповідача були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження постановою від 10.01.2019р. ВП №58048517.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Підсумовуючи викладене, суду вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови від 10.01.2019р. ВП №58048517 про відкриття виконавчого провадження, а тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1921,00 грн. згідно фіскального чеку від 14.02.2019р..

Оскільки позов фактично повністю задоволено, то позивачу належить відшкодувати сплачений судовий збір в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (75631, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (75600, Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Горького, 20, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Держпраці у Херсонській області, про скасування постанови задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (75600, Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Горького, 20, ) від 10 січня 2019 року ВП№58048517 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Херсонській №ХС2179/506/АВ/П/ГД-ФС від 14 серпня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (75600, Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Горького, 20, ) судовий збір у сумі 1921,00 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (75631, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 березня 2019 р..

Суддя Пекний А.С.

кат. 105000000