Справа № 361/4155/15-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4155/15-а
провадження № 2-а/361/12/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення і уточнення позовних вимог (т. 2 а. с. 3-6, 31-32), просив зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії (далі - Ліквідаційна комісія ГУ МВС) видати йому нову довідку про його заробітну плату під час виконання службових обов'язків у період з 26 по 29 квітня 1986 року в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із урахуванням виплат, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс та постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, та включити у дану довідку одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., добові в розмірі 3,50 крб. на добу, витрати на харчування в розмірі 2,85 крб. на добу і заробітну плату за квітень 1986 року в розмірі 312 крб. із урахуванням коефіцієнта 5.

В обґрунтування позову зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом ІІІ групи, захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені для цих осіб законодавством України. Під час аварії на Чорнобильській АЕС у квітні 1986 року він проходив службу у Броварському міському відділі міліції на посаді начальника слідчого відділення у званні майора міліції та був відряджений до зони відчуження Чорнобильської АЕС, де брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із 26 по 29 квітня 1986 року у місті Прип'ять, отримав гранично допустиму дозу опромінення на рівні 36,17 бер, унаслідок чого він втратив здоров'я та став інвалідом.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено проведення перерахунку пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та визнані інвалідами, тому він має право на перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної ним у період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у квітні 1986 року.

У зв'язку з цим, він звернувся Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області з проханням видати йому довідку про його заробітну плату під час перебування в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у квітні 1986 року. У виданій йому останнім довідці № 81 від 11 квітня 2012 року зазначено, що його фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої обчислюється його пенсія, складає, 138 крб 72 коп., при цьому у довідку не були включені належні йому такі виплати: одноразова грошова винагорода за отриману підвищену радіоактивного опромінення в розмірі 780 крб., добові в розмірі 3,50 крб. за добу та витрати на харчування в розмірі 2,85 крб. на добу.

13 травня 2015 року він звернувся до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області із заявою, у якій просив включити у довідку про його заробітну плату за період з 26 по 29 квітня 1986 року зазначені вище виплати, проте у задоволенні його заяви листом від 18 травня 2015 року за вих. № М-502 йому відмовлено, з чим він не згоден, тому змушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на те, що правомірність включення у довідку про його грошове забезпечення за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС одноразової грошової винагороди, добових виплат та витрат на харчування Ліквідаційною комісією ГУ МВС не заперечується, про що свідчить отриманий ним у ході розгляду даної справи лист відповідача від 22 лютого 2018 року за вих. № 29/М-139, у якому чітко зазначено, що видана йому Броварським МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області (далі - Броварський МВ) на виконання ухваленої у справі постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року довідка № 248 від 04 серпня 2015 року про його грошове забезпечення за період виконання ним службових обов'язків у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році є правильною, тому підстави для видачі іншої довідки відсутні. Цей лист свідчить про фактичне визнання відповідачем його права на включенню у довідку про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження заявлених ним у позовній заяві всіх грошових виплат.

Також вказував, що у грудні 1989 року Броварським МВ йому нарахована та виплачена одноразова грошова винагорода в розмірі 780 крб., що підтверджується копією відповідного розрахункового листа. Просив суд задовольнити його позовні вимоги повністю.

Відповідач Ліквідаційна комісія ГУ МВС у судове засідання не з'явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначала, що позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає, проти задоволення позову заперечує повністю, посилаючись на те, що грошові виплати, які отримував позивач у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, носять разовий характер, тому вони у довідку про грошове забезпечення позивача не включаються. Просила суд у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних документів (посвідчень і довідок), має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перебуває він на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та одержує пенсію по інвалідності, призначену йому на підставі зазначеного Закону.

Згідно із маршрутним листом № 15/М-872, виданим 03 квітня 2012 року Головним управлінням МВС України в Київській області, майор міліції ОСОБА_3 брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у період з 26 по 29 квітня (4 дні) та із 30 серпня по 06 вересня (8 днів) 1986 року у містах Прип'ять і Чорнобиль, отримав дозу радіоактивного опромінення 36,17 бер, що підтверджується карточкою доз радіоактивного опромінення позивача.

Із довідки № 81 від 11 квітня 2012 року, виданої Броварським МВ, видно, що позивачу ОСОБА_3 за роботу в населених пунктах зони відчуження у вказані періоди у містах Прип'ять і Чорнобиль згідно із відомостями № 4 і № 9 за 1986 рік за місцем проходження ним служби виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнтів 5 і 3 у розмірі 400,44 крб., виходячи з посадового окладу в розмірі 120 крб., окладу за спеціальним званням у розмірі 140 крб. і надбавки за вислугу років у розмірі 52 крб., всього - 312 крб, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

13 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Броварського МВ за місцем проходження служби у 1986 році із заявою, у якій просив видати йому довідку про одержану та донараховану заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням до цієї довідки сум одноразової грошової винагороди за отриману ним гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 780 крб., заробітної плати із урахуванням коефіцієнта 5 у розмірі 312 крб., добових у розмірі 3,50 крб. за добу та витрат на харчування в розмірі 2,80 крб. за добу для здійснення перерахунку розміру призначеної йому пенсії по інвалідності.

Листом від 18 травня 2015 року за вих. № М-502 Броварський МВ повідомив позивача про те, що видана йому довідка № 81 від 11 квітня 2012 року відповідає відомостям розрахункового листа за 1986 рік, одноразові грошові виплати носять разовий характер, тому вони у довідку не включаються. Також у листі зазначалось, що у картці про нарахування грошового забезпечення позивача відсутній запис про те, що ОСОБА_3 отримував разову грошову винагороду за отриману ним максимально допустиму дозу радіації, тому підстави для включення вказаної винагороди у довідку відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією Броварського МВ, у червні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив, зокрема, зобов'язати Броварський МВ видати йому нову довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із урахуванням усіх належних йому та отриманих сум для здійснення перерахунку пенсії по інвалідності.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 у цій частині було задоволено, зобов'язано Броварський МВ видати позивачу довідку про його грошове забезпечення та включити у дану довідку на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс і постанови Ради Міністрів Української РСР і Української ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 за роботу в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 29 квітня 1986 року одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., добові в розмірі 3,50 крб. за добу, витрати на харчування в розмірі 2,85 крб. на добу, заробітну плату в розмірі 400,44 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 та видати йому нову довідку із включенням до неї вказаних виплат.

Зазначена постанова суду Броварським МВ не оскаржувалась.

04 серпня 2015 року на виконання зазначеної постанови суду Броварським МВ позивачу ОСОБА_3 було видано довідку за № 248 про його грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням до неї вказаних вище виплат (т. 1 а. с. 112).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2016 року, вказану постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року було скасовано за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, оскільки надана йому довідка № 81 від 11 квітня 2012 року відображає фактичний розмір виплачених позивачу у 1986 році сум заробітної плати, тому правові підстави для включення до неї інших виплат у Броварського МВ були відсутні.

Постановою Верховного Суду України від 31 жовтня 2017 року зазначені судові рішення скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку зі зменшенням і уточненням ОСОБА_3 позовних вимог із учасників справи за клопотанням позивача було виключено відповідача Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року за клопотанням позивача ОСОБА_3 замінено відповідача у даній справі Броварський МВ на Ліквідаційну комісію ГУ МВС у зв'язку з тим, що Броварський МВ ліквідовано та він припинив свою діяльність згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України закріплено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

За змістом ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" в залежності від рівня радіоактивного забруднення території були введені зони небезпеки з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпеки - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трикратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпеки, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР та внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби та військовим будівельникам - 300 крб.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпеки поширювались на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року № 15/98-ВР основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Відповідно до примітки до ст. 5 цього Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволив МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпеки, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС. Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Із направленого ОСОБА_3 листа від 23 лютого 2018 року за вих. № 29/М-139 голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС вбачається, що видана позивачу Броварським МВ нова довідка за № 248 від 04 серпня 2015 року про його грошове забезпечення, одержане за несення служби в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році, є правильною і підстав для видачі нової довідки немає (т. 2 а. с. 13).

Із наданого суду розрахункового листа позивача за 1987 рік видно, що у грудні 1989 року Броварським МВ здійснено нарахування ОСОБА_3 одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 780 крб., що підтверджує правомірність позовних вимог про включення цієї винагороди до довідки позивача про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у квітні 1986 року, оскільки дана допомога фактично була нарахована позивачу в подальшому (т. 2 а. с. 9).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач ОСОБА_3, будучи майором міліції, тобто особою начальницького складу органів внутрішніх справ, виконуючи роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 29 квітня 1986 року в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Прип'ять, отримавши гранично допустиму дозу радіації 36,17 бер, мав право на виплату грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнту 5 та одноразової грошової винагороди в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою (120 крб.) і спеціальним званням (140 крб.), що у загальному розмірі складає 780 крб. ((120 + 140) х 3).

Таким чином, враховуючи викладене вище, отриману гранично допустиму дозу радіації 36,17 бер, належну позивачу до виплати одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., яку йому фактично було нараховано у грудні 1989 року і виплачено, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про включення даної виплати до довідки про його грошове забезпечення за роботу в зоні Чорнобильської АЕС у вказаний вище період є обґрунтованими.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" керівникам підприємств і організацій надавалось право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Крім того, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" міністерствам і відомствам дозволялось виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища, добові в розмірі 3,50 крб., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням із розрахунку 2,85 крб. на добу та безкоштовним житлом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 виконував свої службові обов'язки та брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період з 26 по 29 квітня 1986 року, тому мав право на одержання та виплату йому за цей період за роботу в зоні відчуження добових у розмірі по 3,50 крб. за одну добу та витрат на харчування із розрахунку 2,85 крб. на добу.

Будь-яких доказів того, що позивачу ОСОБА_3 фактично нараховувались та виплачувались добові виплати та витрати на харчування судом не здобуто.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійна-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ч. 1 ст. 2 вказаного вище Закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

За змістом ч. 4 ст. 15 зазначеного Закону видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Спільним листом Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Міністерство фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 роз'яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Листом від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" Міністерство праці та соціальної політики України роз'яснило, що відповідно до ст. 238 КЗпП України якщо працівник своєчасно звернувся до органу, який розглядає трудовий спір, його вимога про перерахунок неправильно нарахованого заробітку за виконані роботи в зоні відчуження повинна бути задоволена за весь час, коли неправильно провадилась оплата праці. Якщо працівник не отримав нараховану йому у 1986-1990 роках заробітну плату за період роботи в зоні ЧАЕС (передав у фонд розвитку виробництва, на благодійні цілі тощо) це не позбавляє його права на призначення пенсії із зазначеного заробітку.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач ОСОБА_3 має право ініціювати в суді питання про включення у довідку про його грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року нарахованих та виплачених сум грошового забезпечення, зокрема, грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5 та одноразової грошової винагороди в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і спеціальним званням у сумі 780 крб.

На даний час на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16 вересня 2015 року № 730 триває процедура ліквідації територіальних органів Міністерства внутрішніх справ.

Повноважним правонаступником Броварського МВ щодо видачі довідок про грошове забезпечення звільнених зі служби працівників органів внутрішніх справ для здійснення перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України є Ліквідаційні комісії Управлінь МВС в областях та в місті Києві.

Позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання Ліквідаційної комісії ГУ МВС включити в довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у період з 26 по 29 квітня 1986 року належні йому виплати та видати йому нову довідку про перераховане грошове забезпечення встановленого законом зразка ґрунтуються на вимогах законодавства.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 брав участь в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Прип'ять з 26 по 30 квітня 1986 року, отримав гранично допустиму дозу радіації, фактичне нарахування та виплату йому грошового забезпечення за даний період, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково, у частині зобов'язання відповідача видану йому нову довідку про заробітну плату із включенням до неї грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням коефіцієнта 5 та одноразової грошової винагороди в розмірі 780 грн.

В іншій частині вимог щодо включення до зазначеної довідки добових виплат та витрат на харчування у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки доказів фактичного нарахування та виплати цих сум позивачу ОСОБА_3 судом не здобуто.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 90, 205, 242 - 246 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління МВС України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії включити у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_3 на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс та постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 за роботу в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26 по 29 квітня 1986 року одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб. і заробітну плату (грошове забезпечення) за цей період із урахуванням коефіцієнта 5 та видати йому нову довідку із включенням до неї зазначених виплат для здійснення перерахунку розміру пенсії по інвалідності.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.