Справа № 0240/2495/18-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2495/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

05 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника відповідача: Кучерявої І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Козятинської районної державної адміністрації Молявчик Олени Олександрівни на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Розпорядника майна, керівника приватного підприємства "Гурівецьке" Оверчука Дениса Олександровича до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Козятинської районної державної адміністрації Молявчик Олени Олександрівни, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватне підприємство "Гурівецьке" про визнання дій протиправними та зобов'язання утриматись від вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

позивач - Розпорядник майна, керівник приватного підприємства "Гурівецьке" Оверчук Д.О. звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Козятинської районної державної адміністрації Молявчик Олени Олександрівни, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватне підприємство "Гурівецьке" про визнання дій протиправними та зобов'язання утриматись від вчинення дій.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, посилаючись на приписи КАС України, виходив з того, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України вказано, що відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено у ч. 2 і 3 цієї статті КАС України, а саме на справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об'єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті, також адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

З наведеного випливає, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Таким чином, з урахуванням спірних правовідносин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Встановлено, що відповідачем у даній справі визначено державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Козятинської районної державної адміністрації Молявчик О.О., який в свою чергу, є посадовою особою органу виконавчої влади та, відповідно, суб'єкту владних повноважень. При цьому, предметом оскарження є дії посадової особи - державного реєстратора щодо внесення до відповідного реєстру рішень.

Слід зазначити, що у даній справі не є предметом оскарження права власності на ПП "Гурівецьке". Оскаржуються дії суб'єкта владних повноважень, які, на думку сторони позивача, прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів у цій справі дійшла висновку, що спірні правовідносини стосуються правомірності дій відповідача, як посадової особи суб'єкта владних повноважень, а характер спірних правовідносин має ознаки публічно-правового спору, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Козятинської районної державної адміністрації Молявчик Олени Олександрівни залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 березня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.