Справа № 816/250/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/250/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиконання рішення суду, зобов'язання виконати рішення суду, стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 25 квітня 2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 травня 2017 року. Зобов'язано Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком, починаючи з 01 травня 2017 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області () на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) та витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018.

25.05.2018 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №816/250/18 про зобов'язання Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком, починаючи з 01 травня 2017 року.

14 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 до суду подав заяву у відповідності до приписів статті 383 КАС України, у якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №816/250/18 в частині виплати ОСОБА_2 пенсії з 01.05.217;

зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №816/250/18 в частині виплати ОСОБА_2 пенсії з 01.05.217 по теперішній час;

стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати, у т.ч. по сплаті витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини п'ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд зазначає, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року у справі № 816/250/18, зокрема, зобов'язано Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком, починаючи з 01 травня 2017 року.

Отже, відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону № 1404-VІІІ рішення є обов'язковим та підлягає виконанню на всій території України.

Представником позивача разом із заявою надано копію листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.11.2018 №9987 та копію листа Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 09.11.2018 №7961/06-21, зі змісту яких судом встановлено, що відповідачем на виконання рішення суму від 19.03.2018 поновлено нарахування пенсії ОСОБА_2 з 01.05.2017. Згідно листа Пенсійного фонду України №31250/04-20 від 26.09.2018 щомісячний розмір пенсії в сумі 10912,36 грн. мав бути включеним до виплати в жовтні 2018 року. Пенсійні кошти за період з 01.05.2017 по 30.09.2018 в сумі 152212,94 грн. обліковані та будуть виплачені на умовах окремого порядку, передбаченого пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 (в редакції від 25.04.2018 №335).

Таким чином, рішення суду про зобов'язання поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком, починаючи з 01 травня 2017 року фактично виконане, що представник позивача не заперечує.

Стосовно вимоги представника позивача визнати протиправною бездіяльність Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №816/250/18 в частині виплати ОСОБА_2 пенсії з 01.05.217, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018, як орган державної влади зобов'язаний діяти лише в межах чинного законодавства.

Як зазначив заявник, при поновленні ОСОБА_2 нарахування та виплати пенсії з 01.05.2017, останньому на теперішній час не проведено виплату пенсії з 01.05.2017.

Поряд із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що під час винесення судового рішення по справі №816/250/18 судом не вирішувалось питання щодо зобов'язання Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити нараховану ОСОБА_2 пенсію з 01.05.2017, тобто це не було предметом розгляду даної справи по суті. А відтак, дане рішення суду має бути виконане відповідачем шляхом поновлення ОСОБА_2 нарахування та виплати пенсії за віком з 01.05.2017.

Як зазначено судом вище, згідно листа Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 09.11.2018 №7961/06-21 відповідачем на виконання рішення суму від 19.03.2018 поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.05.2017. Щомісячний розмір пенсії в сумі 10912,36 грн. мав бути включеним до виплати в жовтні 2018 року після опрацювання результатів проведення верифікації за даними Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон

Судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв'язку з цим прав позивача.

Обставини не погодження позивача та представника позивача з характером виконання суб'єктом владних повноважень рішення суду, зокрема, незгода з порядком виплати суми пенсії або невірне врахування положень законодавства на думку представника позивача, не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов'язку щодо поновлення ОСОБА_2 нарахування та виплати пенсії з 01.05.2017, що узгоджується зі змістом рішення суду, що в свою чергу не може свідчити про порушення відповідачем охоронюваного інтересу позивача та можливість використання представником позивачем правового механізму статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018.

Таким чином, підстав для визнання протиправною бездіяльності Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №816/250/18, немає.

Суд також звертає увагу заявника, що вимоги в частині зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 у справі №816/250/18 в частині виплати ОСОБА_2 пенсії з 01.05.217 по теперішній час, не відповідають статті 383 КАС України.

Відповідно до частини п'ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За відсутності обставин бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, суд не знаходить підстав для постановлення окремої ухвали. Відтак, заяву представника позивача у цій частині належить залишити без задоволення.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 134 КАС України, підставою для відшкодування витрат на правничу допомогу, є ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

За змістом статті 244 КАС, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 5 частини першої статті 244 КАС).

У цьому зв'язку можна також зазначити, що за змістом частин п'ятої, шостої статті 246 КАС, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат (пункт 2 частини п'ятої статті 246 КАС), а в разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат (пункт 4 частини шостої статті 246 КАС).

Якщо аналізувати наведені положення процесуального закону у їх системному взаємозв'язку і в контексті заявлених представником позивача вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення, то насамперед слід звернути увагу на те, що такий механізм виправлення чи усунення допущеного судом недогляду при ухваленні рішення передбачає, що питання, які не вирішив суд, ухваливши рішення, яким закінчено розгляд справи, існували на дату його ухвалення, відповідно до процесуального закону суд мав їх вирішити і результат їх вирішення мав би бути відображений в тексті ухваленого рішення (зокрема в резолютивній його частині).

За правилами статей 244, 246 КАС питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішеним при ухваленні рішення у справі. Водночас, суд може і повинен вирішувати це питання в межах та на підставі тих документів, які є в матеріалах справи на момент ухвалення рішення у справі. Якщо за таких умов суд цього не зробив, є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відповідно до статті 252 КАС.

Тобто, клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу могло б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення, якщо б у рішенні про це не було зазначено), якби його заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням суду від 19.03.2018 стягнуто на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 352,40 грн. та витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 грн.

Позаяк судом вирішено питання про розподілу судових витрат, підстави для ухвалення за цим клопотанням додаткового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 244, 248, 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиконання рішення суду та зобов'язання виконати рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва