Справа № 638/4317/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р.Справа № 638/4317/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту комунального господарства Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року, головуючий суддя І інстанції: Наумова С.М., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, Харківська, 61202, повний текст складено 03.10.17 року по справі № 638/4317/17

за позовом Харківської міської ради

до Департаменту комунального господарства Харківської міської ради

про визнання протиправними дій органу місцевого самоврядування та скасування акту індивідуальної дії,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року Харківська міська рада звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту комунального господарства Харківської міської ради про визнання протиправними дій Департаменту щодо складання акту № 582/13 від 03.10.2013 про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів та скасування акту № 582/13 від 03.10.2013 про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів. Обґрунтовуючи позовні вимови зазначив, що 02.10.2013 виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 605 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою стан», відповідно до якого було визначено перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для подальшого використання територіальною громадою стан. Пунктом 7 Переліку самовільно розміщених об'єктів, затвердженого рішенням виконавчого комітету № 605 від 02.10.2013, зазначено нежитлову будівлю літ. «А-1» по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2 03.10.2013 Інспекцією з благоустрою та екології м. Харкова Управління екології та благоустрою Департаменту комунального господарства було складено Акт № 582/13 про проведення звільнення території від самовільно розміщеного об'єкту ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1.Департамент комунального господарства участі а ні у здійснені знесення нежитлової будівлі літ. «А-1» по АДРЕСА_1., а ні у її демонтажу не приймав. Роботи щодо вивезення будівельного сміття було організовано адміністрацією Комінтернівського району Харківської міської ради, а тому підстави для складання Відповідачем Акту про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів в розумінні параграфу 5.10 Правил благоустрою м. Харкова, відсутні. Акт № 582/13 від 03.10.2013 складено відповідачем в порушення Правил благоустрою м. Харкова та не на підс.07.2018р. про застосування штрафних санкцій (форма ПН) - відмовлено.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2017 року позов задоволено частково; визнано протиправними дії Департаменту комунального господарства Харківської міської ради зі складання акту від 03 жовтня 2013 року № 582/13 про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу Департаменту комунального господарства Харківської міської ради; рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2017 року скасовано; адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Харківська міська рада звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, направити справу для продовження розгляду до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2018р. касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі № 638/4317/17 скасовано. Приймаючи рішення по справі суд касаційної інстанції виходив з того, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивач дізнався про існування оскаржуваного акту від 03 жовтня 2013 року № 582/13 про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів в 2014 році під час розгляду справи № 641/3200/14-а є помилковим, оскільки при розгляді вказаної справи не було встановлено порушень прав, свобод та інтересів Харківської міської ради у зв'язку із складанням Департаментом комунального господарства Харківської міської ради акту № 582/13, тобто у позивача - Харківської міської ради були відсутні підстави для звернення до суду з вимогами про визнання протиправними дій Департаменту щодо його складання, а також про його скасування. Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом. Справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач, Департамент комунального господарства Харківської міської ради, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову по справі, якою відмовити у задоволенні позову Харківської міської ради у повному обсязі. Вважає, що постанову суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про те, що позивач не пропустив строк для звернення до суду, оскільки вказаний акт складений 03.10.2013 року і підписаний представником юридичного департаменту Харківської міської ради Потоцькою Ю.Є. При цьому додає, що з позовом позивач звернувся лише 21 березня 2017 року, незважаючи на те, що вказаний акт також досліджувався в процесі розгляду справи № 641/3200/14-а в Комінтернівському районному суді м. Харкова в липні 2014 року по справі за позовом власника самовільно розміщеного об'єкту по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_2 до виконавчого комітету Харківської міської ради та Харківської міської ради про скасування пункту 7 додатку до рішення№ 605 від 2 жовтня 2013 року «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою стан», визнання незаконними дій Харківської міської ради щодо знесення нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1. Також зазначив, що зазначений спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскаржуваний акт складений у відповідності до Правил благоустрою території м. Харкова і не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Крім того, зазначив, що складання спірного акту передбачено Правилами благоустрою території міста Харкова встановленими рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» від 16.11.2011 року № 504/11 з подальшими змінами. Відповідно до п. 5.10.18 Правил благоустрою про проведене звільнення території міста Харкова від зазначеного в даному порядку майна (об'єктів) у 3-х примірниках складаєс.07.2018р. про застосування штрафних санкцій (форма ПН) - відмовлено.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 02 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення № 605 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою стан», відповідно до якого було визначено перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для подальшого використання територіальною громадою стан.

До п. 7 переліку самовільно розміщених об'єктів, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 02 жовтня 2013 року № 605 було внесено нежитлову будівлю літ «А-1» по АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2

03 жовтня 2013 року інспекцією з благоустрою та екології м. Харкова управління екології та благоустрою департаменту комунального господарства складено акт № 582/13 про проведення звільнення території від самовільно розміщеного об'єкту ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2014 року по справі № 641/3200/14-а скасовано рішення виконавчого комітету від 02 жовтня 2013 року № 605 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою стан», в частині п. 7 Додатку до вказаного рішення «Перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою стан» який стосується самовільно розміщеного об'єкту ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1. вказана постанова залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року.

Позивач, вважаючи, що акт від 03 жовтня 2013 року № 582/13 складено відповідачем в порушення Правил благоустрою м. Харкова та не на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 02 жовтня 2013 року № 605, а на власний розсуд, а тому інформація, зазначена в цьому акті не відповідає дійсним обставинам, які мали місце на той час, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з вищенаведеним акт № 582/13 від 03.10.2013 складено відповідачем в порушення Правил благоустрою м. Харкова та не на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 02.10.2013 №605, а на власний розсуд, інформація, зазначена в акті не відповідає дійсним обставинам, які мали місце на той час. Також суд зазначив, що Акт № 582/13 від 03.10.2013 про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів, складений посадовими особами органів місцевого самоврядування фактично є службовим документом, а не рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів з рішенням суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідного ч. 3 ст. 6 КАС України ( в редакції що діяла на момент звернення до суду) суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 КАС України ( в редакції що діяла на момент звернення до суду) юисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

При цьому, міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади міським головою одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Частиною 2 статті 2 вказаного Закону встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одними із основних принципів місцевого самоврядування згідно статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є принципи законності, правової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами.

Також згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

В пункті 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що виключною компетенцією міської ради є скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

В Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, у резолютивній частині зазначено, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що органи місцевого самоврядування наділені правом за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.11.2010 №07/10 «Про затвердження Положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» (зі змінами і доповненнями) затверджено Положення про адміністрації районів, департаменти, управління, відділи та інші виконавчі органи Харківської міської ради.

Додатком 27 до рішення Харківської міської ради від 24.11.2010 № 07/10 затверджено Положення про Департамент комунального господарства Харківської міської ради.

Пунктом 1.1. вказаного Положення встановлено, що Департамент згідно з рішенням 1 сесії Харківської міської ради «Про структуру виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» від 24.11.2010 року є виконавчим органом Харківської міської ради.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Положення затверджено, що Департамент підзвітний і підконтрольний Харківській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові, заступнику міського голови з питань житлово - комунально господарства.

Згідно з п. 1.4. Положення про Департамент комунального господарства Харківської міської ради у своїй діяльності Департамент керується Конституцією України, законами України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, актами Президента України, розпорядженнями Харківського міського голови, рішеннями Харківської міської ради та виконавчого комітету Харківської міської ради, даним Положенням та іншими нормативними актами.

Таким чином, відповідно до вище наведених нормативно-правових актів, пункту 15 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Харківська міська рада реалізовуючи повноваження щодо контролю за дотриманням Законодавства у сфері комунального господарства може скасовувати акти підпорядкованого йому Департаменту, в даному випадку акт про проведення звільнення території від самовільного розміщення об'єктів.

Тобто правовідносини які виникли в даному випадку повинні бути вирішені в межах повноважень наданих Харківській міській раді щодо скасуванню акту підпорядкованого йому Департаменту.

Враховуючи вищенаведене, повноваження Харківської міської ради, на думку колегії суддів, в даному випадку у Харківська міська рада відсутні підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що як вже було зазначено вище відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Законодавством України, з моменту звернення до суду та на теперішній час, не передбачено право міської ради оскаржувати дії та рішення своїх виконавчих органів.

Посилання Харківської міської ради на те, що Департамент комунального господарства Харківської міської ради є органом місцевого самоврядування, а відповідно і суб'єктом владних повноважень, який наділений делегованими повноваженнями, з урахуванням частин 1, 2 статті 11, пункту 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 3 ст. 6 КАС України ( в редакції чинній на час звернення до суду), п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України (в діючій редакції ) є необґрунтованими .

Щодо посилань Харківської міської ради в запереченнях на апеляційну скаргу на те, що Харківська міська рада, у даній справі, звертається до суду не як юридична особа, а як суб'єкт владних повноважень, з приводу реалізації компетенції Департаменту комунального господарства у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, ці посилання є помилковими, оскільки жодних вимог щодо визнання компетенції Департаменту комунального господарства позовна заява не містить. Предметом спору в даному випадку є конкретні дії та Акт Департаменту комунального господарства про проведене звільнення території від самовільно розміщених об'єктів.

При цьому, колегія суддів, під час розгляду справи по суті, не розглядає питання щодо права звернення до суду з відповідною юрисдикцією, оскільки даний спір, на думку колегії суддів, має вирішуватися в межах передбачених пунктом 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи вищенаведене, доводи сторін щодо суті спору не впливають на вирішення справи по суті.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, розглянувши та вирішивши справу по суті, не врахував те, що вимоги позивача не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, , 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року по справі № 638/4317/17 скасувати.

Провадження у справі за позовом Харківської міської ради до Департаменту комунального господарства Харківської міської ради про визнання протиправними дій органу місцевого самоврядування та скасування акту індивідуальної дії - закрити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року