Справа № 420/5760/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5760/18
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання надати довідку про розмір грошового забезпечення, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив суд зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення у зв`язку із прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 року № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних сил України, відрядженим до Украероруху» відповідно до додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та проходив військову службу з 1979р. по 12.10.2005р. Пенсія, як військовослужбовцю була призначена 01.11.2005 року, за вислугу 30 років у розмірі 80 відсотків грошового забезпечення, виплату якої здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 25.09.2018 року позивач звернувся із запитом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з метою отримання довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку з наказом від 13.07.2018 року № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху», який змінює грошове забезпечення військовослужбовцям для здійснення перерахунку пенсії, однак відповідачем було відмовлено в наданні вказаної довідки, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідачем було виконано передбачені законодавством України дії, для проведення перерахунку пенсії позивача. Крім того, наказ Украероруху про підвищення окладів за займаними посадами військовомдужбовцям, відрядженим до Украероруху, відсутній у вільному доступі. Він є відомчим документом і відповідно, не є нормативно-правовим актом, а тому даний документ не може бути застосований органами Пенсійного фонду України і не може бути правовою підставою для перерахунку пенсії відповідно до правил ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, наказом Украероруху від 13.07.2018 року № 412 затверджено Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху, а тому на думку відповідача, посилання на вказаний наказ, як на підставу для надання довідки про розмір грошового забезпечення, є безпідставним, у зв`язку з чим, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у письмових поясненнях по справі, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі Порядок). На підставі вищевказаного порядку, Пенсійний фонд України листом від 26.02.2018 року № 6194/02-23 повідомив Головне Управління та Міністерство оборони України про прийняття Постанови № 103, де зазначено, що дана Постанова є підставою для проведення перерахунку пенсій. Листом головного управління від 28.02.2018 року № 9192/03 направлено до Одеського обласного військового комісаріату запит щодо надання довідок про розміри грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсій та надано списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Так, на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, Одеським обласним військовим комісаріатом Головному Управлінню передана довідка від 02.04.2018 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за нормами, чинними на 01.03.2018 року. На виконання вищезазначеної Постанови № 103 головним управлінням 17.04.2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої уповноваженим органом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (місцезнаходження: 08301, м. Бориспіль, Київська область, а/с 115; ), за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Одеського обласного військового комісаріату (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6; ) про зобов`язання надати довідку про розмір грошового забезпечення - задоволено повністю. Зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення у зв`язку із прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 року № 412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних сил України, відрядженим до Украероруху» відповідно до додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року. Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (місцезнаходження: 08301, м. Бориспіль, Київська область, а/с 115; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

На вказане рішення суду Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року та закрити провадження у справі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Наказом Міністра оборони від 19.10.1999 року № 600 позивача направлено в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де він проходив військову службу та отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення військовослужбовця (а.с.10-11).

Наказом заступника Міністра оборони України від 12.10.2005 року № 43 позивач звільнений з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України (а.с. 12).

Наказом Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 01.11.2005 року № 84/к, підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Одеського РСП Украероруху, звільнено з військової служби у запас наказом заступника Міністра оборони України від 12.10.2005 року № 43 за п. 67 пп. «б» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, 31.10.2005 року звільнено з посади та виключено із списків особового складу підприємства з 01.11.2005 року та направлено для зарахування на військовий облік до Київського РВК м. Одеси.

25.09.2018 року позивач звернувся із запитом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому просив надати йому довідку про розмір грошового забезпечення для самостійного подання її до органів Пенсійного фонду України з метою перерахунку пенсії (а.с. 15-16).

Позивач отримав відповідь від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 1-26.7-4056 від 03.09.2018, у якій зазначено, що наказ Украероруху відсутній у вільному доступі, є відомчим документом та не є підставою для видачі нових довідок та перерахунку пенсій (а.с. 19-20). Не погоджуючись із зазначеною відповіддю, позивач звернувся до суду з позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ»...».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ» визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.

При цьому, грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12.07.2010 року № 7408/0/14-10/039, керівник Державного підприємства Украерорух, згідно зі статтями 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України, затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 1999 року №1281, самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.

Відповідно до вимог п.5 Постанови КМУ від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги, що Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, в тому числі й керівнику Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух», право визначати розміри посадових окладів, наказом Украероруху від 13.07.2018 року № 412 встановлені посадові оклади за штатними посадами в підприємстві, які займають відряджені військовослужбовці, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки підвищує розмір грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на умовах та порядку, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Верховним Судом України 13 липня 2016 року, 06 липня 2016 року, 05 липня 2016 року, 10 травня 2016 року (справи № 638/2700/14-а, 2-а/638/70/15, 461/2167/14-а, 522/19979/14-а відповідно) прийняті постанови, в яких суд усуваючи розбіжності застосування касаційним судом вищезазначених норм матеріального права, дійшов висновку, що пенсія військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, підлягає перерахунку відповідно до частини третьої статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу державного органу, якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначити розміри посадових окладів, тобто, на підставі наказу Украероруху.

З 1 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, в якій КМУ також делегував право керівнику державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади військовослужбовцям.

Відповідно до абз. 4, 6 пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2008 року, військовослужбовцям, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема стаття 63 передбачає, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Тобто, перерахунок пенсії за цим Законом провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок проведення перерахунку).

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1.

Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути заява позивача, як пенсіонера, та додані до неї документи.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не позбавляє позивача права на самостійне звернення до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

При цьому, право на перерахунок пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, позивач, має право отримати довідку про розмір його грошового забезпечення у зв`язку з прийняттям Державним підприємством обслуговування повітряного руху України наказу № 412 від 13.07.2018 року для самостійного подання її до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для здійснення перерахунку.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про встановлення в ході розгляду справи порушень прав позивача у зв`язку з ненаданням йому відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення для реалізації його законного права на звернення за перерахунком пенсії.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в апеляційній скарзі на те, що ним направлено до Міністерства оборони України повідомлення про зміну складової грошового забезпечення (окладу) відповідної категорії військовослужбовців та запиту щодо підготовки та надання списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а також запиту до Пенсійного фонду України про надання списків відповідної категорії військовослужбовців, оскільки відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонер має право самостійно подати документи для проведення перерахунку пенсії.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст.6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського Суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Згідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 314; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.