Справа № 2-а-424/2011
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-424/2011
провадження № 2-ар/361/3/19
УХВАЛА

06 березня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про розяснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку ст. ст. 254, 382 КАС України із заявою про розяснення судового рішення, у якій просив суд розяснити, чи повинно Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області нараховувати і виплачувати йому довічно пенсію за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року в адміністративній справі № 2-а-424/2011, та встановити судовий контроль за виконанням рішення, шляхом зобовязання даного управління подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), 14 лютого 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення в адміністративній справі № 2-а-424/2011 за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київській області, правонаступником якого є Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі Управління ПФУ) про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії, яким його позов задоволено частково, зокрема, зобовязано Управління ПФУ провести йому з 19 липня 2010 року перерахунок та виплату розміру державної і додаткової пенсій відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком та восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням проведених виплат.

У резолютивній частині цього рішення відповідача зобовязано провести перерахунок його пенсії, починаючи з 19 липня 2011 року без обмеження кінцевою датою.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року дане рішення суду першої інстанції залишено без змін. До Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку це рішення суду Управлінням ПФУ не оскаржувалось.

Починаючи з 23 липня 2011 року по сьогоднішній день вказане рішення суду в повному обсязі Управлінням ПФУ не виконується, посилаючись на постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 та від 23 листопада 2011 року № 1210, Закони України Про Державний бюджет України на 2011 2013 роки, Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011. Проте наявність вказаних нормативно-правових актів не дає Управлінню ПФУ законного права самостійно без звернення до суду касаційної інстанції застосовувати їх положення до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року в адміністративній справі № 2-а-424/2011, обмежувати дію цього рішення суду, не нараховувати та не виплачувати йому пенсію у визначеному цим рішенням суду розмірі, тому виникла необхідність у розясненні даного судового рішення.

Заявник ОСОБА_3 та Управління ПФУ у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхнє неприбуття у судове засідання розгляду заяви про розяснення судового рішення не перешкоджає.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У січні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення йому перерахунку основної і додаткової пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязати відповідача здійснити визначення і перечислення розміру основної і додаткової пенсії та проводити і здійснювати йому щомісячні виплати у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком та восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також виплатити йому недоплачену суму пенсії за весь час з моменту встановлення чорнобильського інвалідного статусу, а саме з 11 липня 1997 року по 26 квітня 2001 року по ІІІ групі інвалідності та з 26 квітня 2001 року по ІІ групі інвалідності (справа № 2-а-424/2011).

14 лютого 2011 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області цей позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобовязано, зокрема, Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах Київської області провести з 19 липня 2010 року перерахунок та виплату розміру державної і додаткової пенсії ОСОБА_3Г відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком та восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_3Г залишено без розгляду у звязку з пропуском строку на звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року цю постанову суду першої інстанції залишено без змін та вона набрала законної сили.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив розяснити відповідно до ст. 254 КАС України, чи повинно Управління ПФУ нараховувати і виплачувати йому пенсію на підставі постанови суду від 14 лютого 2011 року та встановити згідно із 382 КАС України судовий контроль за виконанням даного судового рішення, шляхом зобовязання Управління ПФУ подати звіт про виконання цього судового рішення.

Підстави та порядок розяснення судових рішень в адміністративному судочинстві встановлені ст. 254 КАС України.

За змістом ч. 1 ст. 254 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, за заявою учасника справи, державного виконавця суд розяснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За загальними нормами права розяснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає належному його виконанню.

Із зазначеної процесуальної норми слідує, що судове рішення розяснюється лише в тому випадку, коли воно є незрозумілим та за розясненням якого звернулося визначене коло осіб.

Таким чином, розяснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалено, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Тому, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Крім того, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому та зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові звязки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 19 постанови № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі розяснив, що результатом розгляду заяви про розяснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви. В ухвалі про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, розяснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

У заяві про розяснення постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року ОСОБА_3 ставить питання про те, чи повинно Управління ПФУ довічно нараховувати та виплачувати йому пенсію відповідно до цієї постанови, посилаючись на те, що вказана постанова виконана частково, починаючи з 23 липня 2011 року, на думку заявника, Управлінням ПФУ вона безпідставно в повному обсязі не виконується, що не може свідчити про незрозумілість судового рішення чи окремих його положень.

Із змісту постанови суду від 14 лютого 2011 року вбачається, що її мотивувальна частина відповідає резолютивній частині постанови, суд надавав у постанові оцінку обставинам справи, зазначивши про наявність підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії.

У заяві відсутнє обґрунтування незрозумілості постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, заявник ОСОБА_3 просить суд фактично розяснити спосіб її виконання, що виходить за межі інституту розяснення судового рішення як одного із способів усунення його недоліків, вказуючи на те, що постанова суду в повному обсязі не виконується та пенсія за рішенням суду йому не виплачується.

Проаналізувавши доводи заявника щодо необхідності розяснення судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розяснення постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, тому заява ОСОБА_3 про розяснення цього судового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних субєктів владних повноважень можуть бути покладені обовязки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз наведених норм КАС України дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі, суд наділений правом саме та під час ухвалення рішення в адміністративній справі.

Питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення при ухваленні 14 лютого 2011 року в адміністративній справі № 2-а-424/2011 постанови на користь ОСОБА_3 судом не вирішувалося, правові підстави для зобовязання Управління ПФУ подати звіт про виконання судового рішення відсутні, тому заява ОСОБА_3 у цій частині задоволенню теж не підлягає.

Із заяви ОСОБА_3 про розяснення судового рішення в адміністративній справі вбачається, що підставою звернення останнього до суду з цією заявою є те, шо він не згоден із розміром пенсії по інвалідності, яка виплачується йому на даний час Управлінням ПФУ, посилаючись на те, що положення прийнятих після ухвалення судом постанови від 14 лютого 2011 року нормативно-правових актів щодо виплати пенсії відповідно до ст. 58 Конституції України до нього застосовуватись не можуть, що свідчить про наявність публічно-правового спору, у якому Управління ПФУ як субєкт владних повноважень неналежним чином, на думку заявника, виконує покладені на нього функції.

У ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У звязку з наведеним, ОСОБА_3, вважаючи, що Управлінням ПФУ порушуються його права щодо виплати йому пенсії по інвалідності у розмірі, визначеному відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не позбавлений права звернутися до суду із позовною заявою в порядку встановленому КАС України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 243, 248, 254, 294, 372, 382 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3про розяснення постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, ухваленої в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої суми пенсії, та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.