Справа № 140/29/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/29/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 року № 0-0308.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що належний позивачу транспортний засіб не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, оскільки згідно з розрахунком вартості транспортного засобу станом на 03.05.2018 року, 16.08.2018 року, 20.08.2018 року вартість такого автомобіля становить 1384158,86 грн. Вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 26.03.2018 року № 0-0308, відтак просить його скасувати.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідачем було розраховано середньоринкову вартість вказаного автомобіля за методом аналогії цін за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100), а саме: 3075908,58 грн. (вартість нового автомобіля) х 50 (коефіцієнт) = 1537954,29 грн., тобто автомобіль позивача є обєктом оподаткування у 2018 році, оскільки його вартість перевищує понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 року (1396125,00 грн.). Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки контролюючий орган умисно використав завищений коефіцієнт (50), щоб збільшити середньоринкову вартість належного позивачу автомобіля.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки AUDI, модель Q7, 2015 року випуску, обєм двигуна 2967, тип пального D, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХІ 053906.

26.03.2018 року ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-0308, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25000,00 грн.

09.08.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про скасування вищезазначеного рішення, однак листом від 13.08.2018 року № 1232/К/03-20-10-01-06 ГУ ДФС у Волинській області заяву ОСОБА_1 на податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 року № 0-0308 залишило без розгляду і повернуло її платнику.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно із підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пунктів 267.3-267.5 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобовязань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3 723,00 грн.

Отже, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00 грн., є у 2018 році платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до обєктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 року № 428, далі Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403.

Як визначено пунктами 3, 4 Методики, джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів (пункт 11 Методики).

Пунктом 13 Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки обєкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обовязок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Між тим, таку інформацію матеріали справи не містять, а тому впевнитись у наявності підстав у податкового органу для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення неможливо.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2019 року Мінекономрозвитку листом від 11.02.2019 року повідомило, що розрахована згідно з Методикою середньоринкова вартість транспортного засобу марки AUDI Q7, з обємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, 2015 року випуску, у 2018 році становила 1384158,86 грн.

Судом також досліджено «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році», розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому зазначено, що оподаткуванню підлягає автомобіль марки Audi, модель Q7, тип пального - дизель, обєм двигуна 3,0, 2015 року випуску.

Однак, відповідно до інформації, наданої Мінекономрозвитку, вартість автомобіля належного позивачу становить 1384158,86 грн., тобто його вартість є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1396125,00 грн.).

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належний позивачу транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, з обємом двигуна 2967 куб.см. (або 3,0 літра), тип пального - дизель, 2015 року випуску, не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році,

Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26.03.2018 № 0-0308, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25000,00 грн., з огляду на що дане рішення слід скасувати як протиправне.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 року у справі № 0340/1800/18, в якій предметом спору було податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 року № 423767-13 про нарахування позивачу транспортного податку за 2017 рік, оскільки зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що при розгляді справи № 0340/1800/18 не було використано інформацію щодо вартості автомобіля, розрахованої Мінекономрозвитку, водночас у даній справі основним доказом, який підтверджує протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є саме лист Мінекономрозвитку від 11.02.2019 року, згідно якого вартість належного позивачу автомобіля є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір у розмірі 704,80 грн., сплачений відповідно до квитанції від 28.12.2018 року № 37913314.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 26.03.2018 № 0-0308.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 39400859) на користь ОСОБА_1 (45624, Волинська область, Луцький район, село Великий Омеляник, вулиця Володимирська, 96, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 Андрусенко