Справа № 813/2972/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2019 року

Київ

справа №813/2972/18

адміністративне провадження №К/9901/5400/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 у справі № 813/2973/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу,

УСТАНОВИВ:

26.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019.

У 2018 році фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2018 № Ф-877-23 у розмірі 12852,18 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 17.06.2014 зареєстрований як фізична особа-підприємець є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування (друга група).

Відповідно до довідки до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії від 09.08.2016 серії 12 ААВ №5336450 позивач є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання). Дата чергового огляду 01.08.2019. Попередньо інвалідність позивачу була встановлена довідкою МСЕК від 03.07.2013 серії ААВ №669129.

03.05.2018 податковим органом сформовано вимогу у якій зазначено, що станом на 30.04.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_2 становить 12852,18грн..

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №2464-VІ особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що необхідними умовами для застосування положень частини четвертої статті 4 Закону є отримання особою статусу пенсіонера чи встановлення такій особі інвалідності, а також отримання нею відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи та перебуває на спрощеній системі оподаткування, отримує пенсію по інвалідності. Таким чином, позивач на підставі положень частини четвертої статті 4 Закону №2464-VІ звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2018 № Ф-877-23 у розмірі 12852,18 грн. підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Львівській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 у справі № 813/2973/18, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволені позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №813/2972/18 є вимога про скасування вимоги про сплату податкового боргу від 03.05.2018 № Ф-877-23 у розмірі 12852,18 грн.

Отже рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 у справі № 813/2973/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019 у справі № 813/2973/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова