Справа № 813/3263/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1225/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 813/3263/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області, Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Ніко" про визнання протиправними і скасування рішень, -

суддя в 1-й інстанції - Сакалош В. М.,

час ухвалення рішення - 12.11.2018 року, 13:21 год,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 16.11.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області, Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка М. О., треті особи - ТОВ "БУД - НІКО", Львівська міська рада, в якому просив (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправним рішення про реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (за реєстраційним номером 101, кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,1 га від 29 червня 2017 року, прийняте відділом у м.Львові Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області та зобов'язати Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області скасувати рішення про реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (за реєстраційним номером 101, кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,1 га від 29 червня 2017 року; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (індексний номер 35967971, кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,1 га від 04.07.2017 року, прийняте державним реєстратором Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живком М.О.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, третя особа - Львівська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що необхідною умовою для продажу, передачі земельної ділянки комунальної власності є наявність відповідного рішення Львівської міської ради, а відтак відсутність такого рішення є порушенням виключного, передбаченого Конституцією України, права Львівської міської ради на здійснення (реалізацію) від імені територіальної громади м. Львова права власності та управління землями, яке підлягає захисту. З метою забезпечення ефективного використання земельного фонду міста, залучення додаткових коштів у бюджет розвитку міського бюджету м. Львова для реалізації програм соціально-економічного та культурного розвитку м. Львова земельну ділянку на АДРЕСА_2 (площа 0,1000 га, кадастровий НОМЕР_1) планувалось реалізувати на конкурентних засадах. Львівська міська рада звернулась листом в Львівську місцеву прокуратуру №2 з метою подальшого повернення земельної ділянки в комунальну власність територіальної громади м.Львова шляхом витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідачів своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи- Львівської міської ради- (апелянта) - Осідач В. Б. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача- Головного управління Держгеокадастру у Львівській області - Крук І. В. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача, пояснення представника апелянта- Львівської міської ради та представника відповідача- Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125200287.

Відповідно до рішення виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих № 1214 від 08 вересня 1954 року про розгляд матеріалів по обміру земель по кварталах 623-625, вирішено залишити в користуванні земельні ділянки відповідно до існуючих норм за землекористувачами в таких розмірах за будинковолодінням АДРЕСА_3 при будинках: АДРЕСА_1 - 6156,10 кв.м., а залишок площею 16704,5 кв.м. вилучено з користування будинку № 34 та зараховано до міського земельного фонду.

Довідкою Обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" № 2/15630 від 23 листопада 2017 рок підтверджується, що за будинком АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 6156,1 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 1214 від 08 вересня 1954 року квартал № 623,625.

При обмірах та складанні кварталу № 623, 625 у м. Львові станом на 22.08.1954 р. площа земельної ділянки по фактичному користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 склала 22456,3 кв.м., з яких надлишки площею 16704,5 кв.м. зарахували в міськземфонд.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 125204483 від 24 травня 2018 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1 га на праві власності належить ТОВ "БУД - НІКО".

З вказаної довідки вбачається, що право власності виникло на підставі протоколу загальних зборів, серія та номер: виданий 29 червня 2017 року, видавник: ТОВ "БУД - НІКО": серія та номер: б/н, виданий 03 липня 2017 року, видавник: Усачов Тарас Вікторович та ТОВ "БУД - НІКО".

04 липня 2017 року державний реєстратор Зубрянської сільської ради Пустомитівьского району Львівської області Живко М.О. провів державну реєстрацію спірної земельної ділянки, номер запису про право власності 21210844.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, адже у разі порушень прав співвласників багатоквартирного будинку, захист порушених прав співвласників повинно здійснювати об'єднання співвласників, створене відповідно до вимог законодавства; крім того, оскаржені позивачем рішення не порушують його прав на користування прибудинковою територією, оскільки жодних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку позивач суду не надав.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справ є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи правові позиції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції викладені Великою Палатою Верховного Суду у своїх постановах щодо юрисдикції, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

П.7 ч.1 ст.4 КАС України передбачає, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад, оскільки участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим, сама собою участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржувані реєстраційні дії порушують права мешканців будинку АДРЕСА_2; крім того, позивач вказує на сумніви щодо законності проведення вказаних реєстраційних дій, наслідком яких стала приватизація спірної земельної ділянки ТОВ "БУД - НІКО".

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третьою особою у справі - ТОВ "БУД - НІКО" права власності на об'єкт нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно. Тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття особою права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин, тому такий спір не підлягає розгляду в порядку адмністративного судочинства, а має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.4 ст.11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Отже, рішення суб'єктів владних повноважень можуть бути підставою виникнення/припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.10 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 вересня у справі № 806/1641/17 (провадження № 11-696апп18), від 30 жовтня 2018 року у справі № 809/973/14 (провадження 11-858апп18), від 05 грудня 2018 року у справі №826/6337/16 (провадження №11-809апп18) та №809/971/14 (провадження №11-815апп18), і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачки у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту її приватних інтересів, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права, а спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.238, 242, 243, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 813/3263/18 скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.