Справа № 320/5771/18
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року справа № 320/5771/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, виплати перерахованого та виплати пенсії в подальшому з урахуванням розміру 79% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати пенсію позивачу, виплатити перераховане та виплачувати пенсію в подальшому з урахуванням розміру 79% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером військовослужбовцем, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 79% грошового забезпечення. Стверджує, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 на підставі необгрунтовано зменшено основний розмір пенсії позивача з 79% до 70% грошового забезпечення.

Вважає, що при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатися звуження змісту обсягу досягнутих громадянами, в тому числі з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ, прав, свобод, соціальних гарантій.

При цьому, зазначає, що повинні застосовуватись норми, що визначають розмір пенсії у відсотках сум грошового забезпечення, які діяли на момент набутого права на отримання пенсії, а подальші зміни у законодавстві щодо зменшення відсоткового розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року відкрито провадження по справі суддею Виноградовою О.І та призначено судове засідання на 18 грудня 2018 року.

18 грудня 2018 року від представника відповідача через службу діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити. Стверджував, що відповідачем в межах чинного законодавства правомірно перераховано пенсію позивачу, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії 01.01.2018 встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема для позивача 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 51-53).

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду №19 від 15.01.2019 справу № 320/5771/18 призначено на повторний автоматичний розподіл справ у звязку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду.

15 січня 2019 року справа № 320/5771/18 передана на розгляд судді Горобцовій Я.В. згідно розподілу справ автоматизованою системою діловодства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 адміністративну справу №320/5771/18 прийнято до провадження, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.02.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.02.2019.

07.02.2019 представником відповідача через службу діловодства суду було подано документи витребувані ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2019.

27.02.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВС №708048, виданим Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 13 грудня 2000 року (а.с. 11-12).

Позивач є пенсіонером за вислугою років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серія ААЗ №118737 виданого Пенсійним фондом України 14.05.2013, термін дії довічно (а.с. 13).

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 позивачу 14.05.2013 призначено пенсію у розмірі 79% грошового забезпечення.

Відповідно до довідки від 14.12.2016 №1234 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, фактичним місцем проживанням ОСОБА_1 є:, Київська область, Києво-Святошинський р-н., село. Хотів, вул. Богдана Хмельницького, буд. 73 (а.с. 15).

З 01.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області проведено перерахунок пенсії позивача та обмежено її максимальний розмір 70% від грошового забезпечення.

Не погодившись із застосуванням відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2016 70% від грошового забезпечення для визначення її основного розміру, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою від 28.08.18, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з 01.01.2016 розмірі 79% грошового забезпечення та виплатити йому дораховану пенсію за вказаний період.

У відповідь на свою заяву ОСОБА_1 отримав лист від 28.09.2018 року № 2903/М-01, у якому було повідомлено позивачу, що відповідачем було проведено перерахунок та виплату з 01.01.2016 року пенсії у розмірі 79 % грошового забезпечення, зазначивши, що на виконання постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі наданої Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 70% від суми грошового забезпечення.

Позивач вважає, що постанова Кабінету ОСОБА_3 України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", на яку посилається відповідач, в частині порядку виплати перерахованої пенсії не була чинною на час виникнення в ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 63 Закону України №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом ОСОБА_3 України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до підпункту а частини 1 статті 13 Закону України № 2262-XII (у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону України №2262-XII передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 %, до категорії 2 - 95 %.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі Закон України №3668-VI) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-XII, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У подальшому Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі Закон України № 1166-VII) внесено зміни у частину другу статті 13 Закону № 2262-XII, згідно яких цифри " 80" замінено цифрами "70".

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені до частини другої статті 13 Закону № 2262 зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 21.02.2018 № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці розміру грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких (%) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні перерахунку суми пенсії позивача протиправно застосував до зміненого розміру грошового забезпечення коефіцієнт 70% замість 79%.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 № 686/12623/17.

Крім того слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Кабінет ОСОБА_3 України постановою від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 9 березня 2006 року № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом ОСОБА_3 України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Згідно п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Справа, яка розглядається є типовою та за всіма ознаками, відповідає зразковій справі №Пз/9901/8/18, а тому суд враховує правові висновки Верховного суду, викладені в рішенні від 15.02.2018 року.

В рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року зроблено правові висновки про те, що відповідно до Закону №900-VIII, ст. 63 Закону №2262-ХІІ зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Згідно зі ст.51 Закону №2262-ХІІ позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Враховуючи, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено законодавством, позивач має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських з 01.01.2016 у розмірі 79% суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що відповідачем у листі на звернення позивача не заперечувалось право позивача щодо перерахунку та виплати пенсії згідно із Постановою №988, на підставі наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, однак такий перерахунок було здійснено з застосуванням 70% суми грошового забезпечення відповідно до постанови №103.

Отже, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позивача у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в проведенні перерахунку, виплати перерахованого та подальшої виплати пенсії з урахуванням розміру 79% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016 та зобовязання перерахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію виходячи із розміру 79 % грошового забезпечення та виплатити йому пенсію з урахуванням перерахунку та уже сплачених сум.

Щодо заявленої п. 3 прохальної частини позовної заяви вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобовязання відповідача подати в установлений судом термін, з моменту набрання законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення п. 1 ч. 6. ст. 246 КАС України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту "ґ" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання субєктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов'язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на субєкта владних повноважень зобовязання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обовязком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Будь-яких пояснень на обґрунтування необхідності покладення на відповідача додаткового обовязку під час виконання судового рішення позивач у позовній заяві не зазначив. У свою чергу судом під час розгляду справи обставин, які б вимагали встановлення судового контролю, не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в проведенні перерахунку, виплати перерахованого та подальшої виплати пенсії з урахуванням розміру 79% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016 та зобовязання перерахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію виходячи із розміру 79 % грошового забезпечення та виплатити йому пенсію з урахуванням перерахунку та уже сплачених сум є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. згідно з квитанцією від 29.10.2018 № 43684 та у сумі 704,8 грн згідно з квитанцією від 06.11.2018 №55957.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 1409,6 грн. (704,80 грн. + 704,80 грн.) понесених витрат з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Київській області (04071, м. Київ-71, вул. Ярославська, буд. 40, ) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням розміру 79% грошового забезпечення з 01.01.2016, та не виплати перерахованого з урахуванням розміру 79% грошового забезпечення з 01.01.2016;

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 в розмірі 79% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії у зазначеному розмірі починаючи з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту судового рішення - 07.03.2019

Суддя Я.В. Горобцова

ОСОБА_4