Справа № 200/2063/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 р. Справа№200/2063/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області внести відомості до Реєстру застрахованих осіб щодо нього, а саме відомості про платежі за період роботи його фізичною особою-підприємцем з 01.07.2007 року по 31.12.2010 року на загальну суму 1564,50 грн., а саме:

88,20 грн. - 3 кв. 2007 року (липень - 29,40 грн., серпень - 29,40 грн., вересень - 29,40 грн.);

88,20 грн. - 4 кв. 2007 року (жовтень - 29,40 грн., листопад - 29,40 грн., грудень - 29,40 грн.);

88,20 грн. - 1 кв. 2008 року (січень - 29,40 грн., лютий - 29,40 грн., березень - 29,40 грн.);

88,20 грн. - 2 кв. 2008 року (квітень - 29,40 грн., травень - 29,40 грн., червень - 29,40 грн.);

119,70 грн. - 3 кв. 2008 року (липень - 39,90 грн., серпень - 39,90 грн., вересень - 39,90 грн.);

126 грн. - 4 кв. 2008 року (жовтень - 42 грн., листопад - 42 грн., грудень - 42 грн.);

126 грн. - 1 кв. 2009 року (січень - 42 грн., лютий - 42 грн., березень - 42 грн.);

126 грн. - 2 кв. 2009 року (квітень - 42 грн., травень - 42 грн., червень -42 грн.);

126 грн. - 3 кв. 2009 року (липень - 42 грн., серпень - 42 грн., вересень - 42 грн.);

168 грн. - 4 кв. 2009 року (жовтень - 56 грн., листопад - 56 грн., грудень - 56 грн.);

42 грн. - 1 кв. 2010 року (січень - 14 грн., лютий - 14 грн., березень - 14 грн.);

126 грн. - 2 кв. 2010 року (квітень - 42 грн., травень - 42 грн., червень - 42 грн.);

126 грн. - 3 кв. 2010 року (липень - 42 грн., серпень - 42 грн., вересень - 42 грн.);

126 грн. - 4 кв. 2010 року (жовтень - 42 грн., листопад - 42 грн., грудень - 42 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 20.09.2005 року по 22.09.2014 року був фізичною особою-підприємцем, підприємницьку діяльність розпочав у липні 2007 року і з 01.07.2007 року по 31.03.2011 року перебував на спрощеній системі оподаткування, у зв'язку з чим сплачував єдиний податок. За вказаний період ним сплачено єдиного податку на загальну суму 3825 грн., що підтверджуються довідкою, яка видана органом державної фіскальної служби. Підприємницьку діяльність припинено за його заявою. У жовтні 2018 року при зверненні до органу Пенсійного фонду йому стало відомо, що кошти у розмірі 42% від єдиного податку, які надходили до Пенсійного фонду з органа казначейства щодо нього за період з 01.07.2007 року по 31.12.2010 року, не були внесені до Реєстру застрахованих осіб.

На звернення з проханням внести до Реєстру застрахованих осіб відомості щодо його страхового стажу за вказаний період (період коли розподіл коштів був покладений на органи казначейства), отримав лист від 24.10.2018 року №14055/08-4, яким роз'яснено, що з 04.01.2017 року його знято з обліку в органах Державної фіскальної служби України як фізичну особу-підприємця, у зв'язку з чим провести позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не можливо; відомості до Реєстру можливо внести відповідно до рішення суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що позивачем не було надано річної звітності за період з 01.07.2007 року по 31.12.2010 року - коли він був фізичною особою - підприємцем.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу з ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та автоматизовану обробку інформації у підвідомчих органах.

Питання ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації - покладено на управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, які відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, є самостійними юридичними особами.

Позивач був зареєстрований в м. Маріуполі Донецької області, тому в даному випадку належним органом є Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, а у Головного управління немає можливості та законних підстав внести зміни в облікову картку індивідуальних відомостей позивача, яка зберігається в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач також подав письмові пояснення, в яких зазначав, що протягом періоду з 25.04.2018 року по 24.10.2018 року позивачем будь-які інші документи, крім заяви від 25.04.2018 року, до відповідача не подавалися.

Судом встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 19.09.2005 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем; 20.09.2005 року як платник податків та як платник єдиного внеску взятий на облік до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області; 22.09.2014 року - підприємницьку діяльність припинено; 04.01.2017 року позивача знято з обліку в органах Державної фіскальної служби України.

25.04.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою, в якій просив провести документальну перевірку у зв'язку з не поданням ним звітності за період з 01.07.2007 року по 31.12.2010 року включно.

Клопотання про внесення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відомостей щодо страхового стажу позивача за спірний період вказана заява не містить.

На звернення позивача надана відповідь від 24.10.2018 року №14055/08-4, в якій зазначено, що з 04.01.2017 року його як фізичну особу-підприємця знято з обліку в органах Державної фіскальної служби України, у зв'язку з чим провести позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не можливо. На даний час він не є суб'єктом господарювання.

Також роз'яснено, що відповідно до п. 4 розд. IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

28.01.2019 року - після виникнення правовідносин з відповідачем Головним управлінням ДФС у Донецькій області позивачу видано довідку від 28.01.2019 року №7000/1005-99-46-10 про суму доходу за звітний (податковий) період відповідно до ст. 292 розд. ХІV Податкового кодексу України, в якій зазначено, що станом на 25.01.2019 року загальна сума доходу за звітний податковий період становить: 3 кв. 2007 року - 1568 грн., 4 кв. 2007 року - 1502 грн., 1 кв. 2008 року - 1745 грн., 2 кв. 2008 року - 1755 грн., 3 кв. 2008 року - 1500 грн., 4 кв. 2008 року - 1500 грн., 1 кв. 2009 року - 1200 грн., 2 кв. 2009 року - 1200 грн., 3 кв. 2009 року - 4789 грн., 4 кв. 2009 року - 1500 грн., 1 кв. 2010 року - звіт не подавався, 2 кв. 2010 року - 1200 грн., 3 кв. 2010 року - 450 грн., 4 кв. 2010 року - 450 грн., 1 кв. 2011 року - 300 грн., 1 кв. 2011 року - 0 грн. Підставою для видачі довідки зазначені податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця : № 20519 від 16.10.2007 року, № 26896 від 04.01.2008 року, № 7847 від 18.04.2008 року, № 13804 від 02.07.2008 року, № 23410 від 02.10.2008 року, № 33701 від 05.01.2008 року, № 5949 від 03.01.2009 року, № 15812 від 06.07.2009 року, № 23839 від 05.10.2009 року, № 30162 від 04.01.2010 року, № 9452 від 05.07.2010 року, № 16591 від 05.10.2010 року, № 22290 від 05.01.2011 року, № 8352 від 01.04.2011 року, №11998 від 18.04.2011 року. Також зазначено, що надати довідку про отримані доходи від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.07.2011 року по 31.12.2014 року не є можливим у зв'язку з відсутністю податкової звітності.

В довідці також зазначено, що згідно з картками особового рахунку платником сплачено єдиний податок (код платежу 18050400) за період з 01.07.2007 року по 31.03.2011 року в наступних сумах: 3 кв. 2007 року - 210 грн., 4 кв. 2007 року - 210 грн., 1 кв. 2008 року - 210 грн., 2 кв. 2008 року - 210 грн., 3 кв. 2008 року - 285 грн., 4 кв. 2008 року - 300 грн., 1 кв. 2009 року - 300 грн., 2 кв. 2009 року - 300 грн., 3 кв. 2009 року - 300 грн., 4 кв. 2009 року - 400 грн., 1 кв. 2010 року - 100 грн., 2 кв. 2010 року - 300 грн., 3 кв. 2010 року - 300 грн., 4 кв. 2010 року - 300 грн., 1 кв. 2011 року - 100 грн.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктами 1 та 2 Указ Президента України від 03.07.1998 року №727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», який був чинним до 01.01.2012 року і підлягав застосуванню щодо спірного періоду коли позивач займався підприємницькою діяльністю і перебував на спрощеній системі оподаткування (з 01.07.2007 року по 31.12.2010 року), було установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для відповідних суб'єктів малого підприємництва.

Суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

до місцевого бюджету - 43 відсотки;

до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Відповідно до п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;

Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом;

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1.

Питання щодо даних облікової картки Реєстру застрахованих осіб, змін та уточнень до них врегульовано розд. IV Положення.

Відповідно до п. 2 розд. IV Положення до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, а сааме, зокрема:

персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов'язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;

відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;

відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно з п. 3 розд. IV вказаного Порядку відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 4 розд. IV вказаного Положення у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Згідно з п. 6 розд. IV Положення відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року № 28-2, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Пунктом 4 вказаного Положення визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду, зокрема щодо ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, внесення відомостей до них та їх використання (пп. 3 п. 4).

Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України є самостійними юридичними особами.

Пунктом 4 вказаного Положення визначено, що управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

- забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації;

- надає застрахованим особам інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб (пп. 2, 4, 11 п. 4).

Отже, відповідач є територіальним органом Пенсійного фонду України, який наділений повноваженнями з організації роботи управлінь Фонду щодо ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ведення ж реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування покладено на управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах.

Оскільки позивач протягом спірного періоду був зареєстрований та натепер зареєстрований в м. Маріуполі Донецької обл., тому з питання, щодо якого він звернувся до відповідача, та з питань щодо внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, з якого звернувся до суду, він повинен звертатися саме до відповідного управління Пенсійного фонду України в місті Маріуполі Донецької обл., а не до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як помилково вважав позивач.

Наявність таких правовідносин з відповідним органом Пенсійного фонду України ні позивачем не зазначено, ні судом не встановлено.

Крім того, із заяви позивача від 25.04.2018 року, на яку він отримав відповідь відповідача від 24.10.2018 року №14055/08-4, з якою пов'язував позовні вимоги в даній справі, вбачається, що щодо спірного питання - внесення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відомостей щодо страхового стажу позивач до відповідача не звертався і довідки Головного управлінням ДФС у Донецькій області від 28.01.2019 року до нього не подавав.

Отже, в правовідносинах, що виникли між сторонами, суб'єкт владних повноважень не порушив права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи наведене правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, пл. Соборна, 3, ) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 11 березня 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.