Справа № 554/9142/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р.Справа № 554/9142/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на окрему ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 21.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Савченко А.Г., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 12.12.18 року по справі № 554/9142/18

за позовом ОСОБА_2

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтава ОСОБА_1 третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними дій, скасування постанови, стягнення моральної шкоди та повернення суми сплаченого штрафу,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся з позовом до Октябрського районного суду м. Полтава до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Полтава ОСОБА_1, Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати дії інспектора роти № 2 УПП в м. Полтаві ОСОБА_1, щодо складання постанови серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу протиправними;

- визнати постанову серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу протиправною та скасувати її;

- стягнути з інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції м. Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 гривень;

- зобов'язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції (код ЄДР ЮО ФОП ГФ 34963066) повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 стягнуту з нього суму грошових коштів в розмірі 1135,00 гривень.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12.12.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано постанову інспектора роти № 2 УПП в м. Полтаві ОСОБА_1 серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, закривши провадження у справі.

Стягнуто з інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції м. Полтави Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 гривень моральної шкоди.

Зобов'язано Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції (код ЄДР ЮО ФОП ГФ 34963066) повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 стягнуту з нього суму грошових коштів в розмірі 1135,00 гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Окремою ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 12.12.2018 року доведено до відома керівництва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про грубі порушення вимог статті 62 Конституції України, статей 258, 277-2, 279 КУпАП при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 інспектором роти № 2 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 для вжиття відповідних заходів реагування та попередження подібних порушень закону в майбутньому.

Відповідач, Заступник командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, не погодившись з окресою ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану окрему ухвалу та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, Заступник командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті окремої ухвали норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, окрему ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30 вересня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава майором поліції ОСОБА_1 винесено постанову серії ПС2 № 872737 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що позивач 30 вересня 2016 року близько 16 год. 06 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2 та рухаючись по вул. І. Мазепи, 12 в м. Полтава при перестроюванні з крайньої лівої смуги в праву, не показав початок маневру покажчиком повороту, чим порушив вимоги п. 9. 2 «б» Правил та не надав працівникам поліції поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Проте, за вказане порушення ПДР 30 серпня 2016 року відповідно до постанови серії ПС2 № 872737 цим же відповідачем до адміністративної відповідальності був притягнутий та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу 425 грн ОСОБА_3, який оскаржив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення до Октябрського районного суду м. Полтави, постановою якого від 20 вересня 2016 року дії відповідача були визнані протиправними, а прийняте ним рішення скасоване.

Після цього, 30 вересня 2016 року, ОСОБА_1, без виклику його до патрульної поліції та повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, виніс іншу постанову серії ПС2 № 667298, якою за це ж порушення ПДР піддав позивача адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП у виді 425 грн. штрафу, направивши її для примусового виконання про стягнення штрафу до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

13 листопада 2017 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було відкрито виконавче провадження по стягненню штрафу з позивача відповідно до оскаржуваної постанови серії ПС2 № 667298 у розмірі 850 грн (а. с. 14).

3 жовтня 2018 року постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з ОСОБА_2 стягнуто штраф у подвійному розмірі та виконавчий збір в сумі 1135 грн (а. с. 15).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 249 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно ч. 2 ст. 249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Отже, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити.

Окрема ухвала має бути обгрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню правопорушення.

При прийняті окремої ухвали суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи по суті основним доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень було надано відеозапис з бодікамери ВІ0020 порушення Правил, в той час як в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що відеозапис здійснювався бодікамерою 00020, тобто не тією, відеозапис з якої надано на дослідження суду.

Крім того, за порушення Правил, яке зафіксоване на наданому суду відеозаписі, до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії ПС2 № 872737 від 30 серпня 2016 року була притягнута інша особа, а постанова про це визнана протиправною та скасована. В звязку з цим, докази на підставі яких було прийняте протиправне рішення, не можуть визнаватися допустимими для доведення вини іншої особи по іншій справі. Отже, вказаний відеозапис не може прийматися до уваги як доказ вини ОСОБА_2 в порушенні ПДР, які йому інкримінуються, що і було визнано судом першої інстанції.

Крім того, оскаржувану постанову щодо позивача винесено в порушення вимог частини 4 статті 258 КУпАП, відповідно до якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Всупереч зазначеному, постанову серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 було винесено не на місці вчинення правопорушення, а через місяць після цього, за його відсутності та без його належного повідомлення про факт притягнення його до відповідальності, час і місце розгляду справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_4, позивачу повістки про виклик як для розгляду справи, так і для виконання постанови про накладення штрафу за місцем його реєстрації або фактичного проживання не направлялися, а він нібито повідомлявся про це за адресою, з якої він був знятий з реєстрації ще в 2010 році, чого не спростували відповідачі в своїх відзивах на позов та представник третьої особи під час розгляду справи в суді першої іцнстанції.

Зважаючи на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений, колегія суддів вважає, що таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, які знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_2, відносно якого з порушенням встановлених законом процедур було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу, оспорив факт того, що він вчинив інкриміновані йому правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях особи, відносно якої винесено оскаржувану постанову, ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, в звязку з чим скасував її, а справу закрив за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, інспектором патрульної поліції ОСОБА_1 при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності були грубо порушені вимоги статті 62 Конституції України, статей 258, 277-2, 279 КУпАП, що потягло за собою безпідставне накладення на нього адміністративного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Відповідно до ч.1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність доведення до відома керівництва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про грубі порушення вимог статті 62 Конституції України, статей 258, 277-2, 279 КУпАП при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 інспектором роти № 2 УПП в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 для вжиття відповідних заходів реагування та попередження подібних порушень закону в майбутньому.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано виніс окрему ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що окрема ухвала Октябрського районного суду м. Полтава від 12.12.2018 року по справі № 554/9142/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 249, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 21.12.2018 року по справі № 554/9142/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7