Справа № 420/5529/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5529/18
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суд від 19 грудня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до прокуратури Одеської області, в якому просив:

- поновити його на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, звільненого у зв'язку з реорганізацією прокуратури Біляєвської міжрайонної прокуратури Одеської області, на підставі ст.42-1 КЗпП України у зв'язку з виникненням вакантної посади в Іллічівській місцевій прокуратурі 29.01.2016р.;

- стягнути з прокуратури Одеської області на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.01.2016р., тобто з дня виникнення вакантної посади в Іллічівській місцевій прокуратурі Одеської області по час прийняття судового рішення про стягнення заробітної плати;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він працював в органах прокуратури з 1997р.. У 2011р. він був переведений на посаду заступника Біляївського міжрайонного прокурора, на якій працював по день звільнення.

У грудні 2015р. заступником генерального прокурора України прийнято наказ за №2142к про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника Біляївського міжрайонного прокурора з 14.12.2015р., у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури за п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру».

Позивач вважає, що вказаний наказ є незаконним та протиправним, у зв'язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, представником прокуратури Одеської області подано клопотання про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, оскільки заступник генерального прокурора України приймаючи наказ про звільнення ОСОБА_2 із посади прокурора діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинних норм законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 працював в органах прокуратури з 1997р.. У 2011р. він був переведений на посаду заступника Біляївського міжрайонного прокурора, на якій пропрацював по день звільнення, що підтверджується копією трудової книжки.

У відповідності до положень ст.12, п.1-1 Перехідних положень та п.1 Прикінцевих положень ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VІІ від 14.10.2014р. з 15.12.2015р. припинилось функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та в системі органів прокуратури України були створені місцеві прокуратури, перелік і територіальна юрисдикція яких була визначена в Додатку до цього Закону, а тому, наказом Генерального прокурора України за №87ш від 23.09.2015р. з 15.12.2015р. внесені зміни до структури та штатного розпису прокуратури Одеської області щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районного рівня та затверджений штатний розпис новоутворених місцевих прокуратур, у зв'язку із чим передбачено скорочення посади позивача.

На підставі викладеного та у відповідності до вимог ст.49-2 КЗпП України та п.5 Перехідних положень ЗУ «Про прокуратуру» 25.09.2015р. ОСОБА_3 був попереджений, що з 14.12.2015р. його буде звільнено із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі (а.с.114), про що він особисто розписався в попередженні про звільнення.

В подальшому, заступником генерального прокурора України - прокурором Одеської області 14.12.2015р. прийнято наказ за №3142к, яким ОСОБА_3 звільнено з посади заступника Біляївського міжрайонного прокурора з 14.12.2015р. у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури за п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.23).

Перевіряючи правомірність звільнення ОСОБА_3 із органів прокуратури, з урахуванням підстав, з якими позивач пов'язує його протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.

З 15.12.2015р. втратив чинність ЗУ «Про прокуратуру» за №1789-XII від 5.11.1991р. в частині ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур.

Положеннями ст.7, ч.1 ст.12 ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII від 14.10.2014р. встановлено, що систему прокуратури України становлять Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури, військові прокуратури, Спеціалізована антикорупційна прокуратура. Перелік та територіальна юрисдикція місцевих прокуратур визначається в Додатку до цього Закону.

У відповідності до Додатку до ЗУ «Про прокуратуру» у розділі «Одеська область» зазначена серед місцевих прокуратур - Іллічівська місцева прокуратура з територіальною юрисдикцією: Біляївський район, м.Іллічівськ, Овідіопольський район, м.Теплодар.

Приписами п.1-1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Відповідно до пп. «в» п.1, п.2 ст.5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЗУ «Про прокуратуру» прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Призначення на адміністративні посади здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

У зв'язку із припиненням функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та ліквідацією штатних розписів прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Одеської області, прокурори місцевих прокуратур, які на день набрання чинності ЗУ «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах - призначаються на посади лише за умови проходження відповідного тестування.

За правилами ч.3 ст.16 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Наказом Генерального прокурора України за №98 від 20.07.2015р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №929/27374, затверджені «Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників» та «Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури», тобто, законодавчо окремими Порядками визначені умови і порядок організації та проведення конкурсу кандидатів на посаду керівників місцевих прокуратур, їх заступників та умови і процедура проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур.

У відповідності до п.1.2 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Згідно з п.5.2 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, працівник, який на день набрання чинності ЗУ «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

За правилами п.9.1 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

У відповідності до п.9.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_2 подавав документи та приймав участь в конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі та потрапив до рейтингового списку під номером 41 з підсумковим балом 75,3 за результатами тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності. Однак, вказаних балів не вистачило для проходження інших рівнів конкурсу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 на посаді Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, оскільки заступник генерального прокурора України приймаючи наказ про звільнення ОСОБА_2 із посади прокурора діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинних норм законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суд від 19 грудня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв