Справа № 420/6367/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6367/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування Рішення №72 від 24.05.2018р., та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №72 від 24.05.2018року; зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 04.05.2011р. по 31.01.2018р. в Комунальній установі "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" на посаді молодшої медичної сестри палатної в подвійному обчисленні; зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 07 листопада 2017року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.11.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, за наслідками розгляду якої територіальним органом Пенсійного фонду України призначено ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Водночас, 24.05.2018р. Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі прийнято Рішення №72 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також, позивач зазначає, що на час звернення до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 досягла 56років, мала страховий стаж 32 роки 10 місяців 29 днів, у тому числі пільговий стаж 15 років 11 місяці 5 днів, тобто позивач мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Крім того, на думку позивача, прийняття другого (іншого) рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії не передбачено жодним нормативно-правовим актом України. Також, посада молодшої медичної сестри ізолятору та молодшої медичної сестри палатної є абсолютно тотожними, оскільки мають однакові професійні обов'язки, та вказані професії віднесено до однієї категорії - «Молодші медичні сестри, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах». Окрім того, на думку позивача, період роботи в Комунальній установі "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" з 01.11.2009р. по 06.11.2017р. відповідач повинен був обчислити в подвійному розмірі.

Відповідач - Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№40513/18 від 27.12.2018р.,), наголошуючи, зокрема, що Протоколом територіального управління Пенсійного фонду України від 18.01.2018р. ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах. У подальшому, пенсійну справу позивача в порядку контролю направлено на перевірку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 03.04.2018р. на адресу Управління надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області від 02.04.2018р. №573 щодо перевірки пенсійної справи, за результатами якої період роботи ОСОБА_2 на посаді молодшої сестри ізолятору з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. у КУ Міський дитячий туберкульозний санаторій „Ластівка", не підтверджено. Таким чином, після проведення повторного розрахунку та визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Управлінням 24.05.2018р. винесено Рішення №72 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу XIV-І Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років, в наявності лише 2 роки 11 місяців 23 дні пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. у зв'язку з тим, що актом зустрічної перевірки від 07.05.2018р. №5520 не підтверджено роботу на посаді молодшої сестри ізолятору.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/6367/18 за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування Рішення №72 від 24.05.2018р., та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2019р., з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження по справі, та призначено розгляд справи по суті на 07.02.2019р.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від позивача - ОСОБА_1, та відповідача - Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до суду надійшли клопотання (вхід.№6668/19 від 25.02.2019р., вхід.№5102/19 від 12.02.2019р., відповідно) про розгляд справи без їх участі, судом, з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 07.11.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Протоколу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 18.01.2018р. ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

У подальшому, пенсійну справу ОСОБА_1 в порядку контролю направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на перевірку.

03.04.2018р. на адресу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області від 02.04.2018р. №573 щодо перевірки пенсійної справи, за результатами проведення якої період роботи ОСОБА_2 на посаді молодшої сестри ізолятору з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. у КУ Міський дитячий туберкульозний санаторій „Ластівка", не підтверджено.

У зв'язку з чим, 24.05.2018р. Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі прийнято Рішення №72 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з означеним Рішенням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 24.05.2018р. №72, позивач - ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №72 від 24.05.2018року; зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 04.05.2011р. по 31.01.2018р. в Комунальній установі "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" на посаді молодшої медичної сестри палатної в подвійному обчисленні; зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 07 листопада 2017року, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії спірного Рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 24.05.2018р. №72, підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 слугувала відсутність у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу 10 років. В наявності 2 роки 11 місяців 23 дні пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. у зв'язку з тим, що актом зустрічної перевірки не підтверджено роботу на посаді молодшої сестри ізолятору.

Водночас, з означеною позицією Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, викладеною в оскаржуваному Рішенні від 24.05.2018р. №72 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909, відповідно до абз.2 якої лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Відповідно до розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до закладів охорони здоров'я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

В зазначених закладах і установах право на призначення пенсії за вислугу років мають право: лікарі та середній медичний персонал.

Відповідно до примітки 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 не передбачено необхідності підтвердження роботи в структурному лікувальному закладі для визначення чи підтвердження спеціального стажу.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 розділу XIVІ «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов, праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії Трудової книжки серії БТ-І №4111552 від 14.11.1978р., ОСОБА_1 04.05.2011р. переведена на посаду молодшої медичної сестри палатної Комунальної установи "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка". 31.01.2018р. на підставі Наказу №37-ос від 19.01.2018р., звільнена з посади молодшої медичної сестри палатної Комунальної установи "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка".

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.11.2017р. №327, виданої Комунальною установою "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка", у період з 01.11.2009р. по 01.05.2011р., та з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. ОСОБА_1 працювала на посаді молодша медична сестра палатна КУ "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" повний робочий день, та виконувала безпосереднє обслуговування дітей хворих на туберкульоз та туб. інфікованих.

Судом з'ясовано, що робоче навантаження молодшої медичної сестри палатної (ізолятору) складає 80% зміни дитячого туберкульозного санаторію №3 «Ласточка», що при відповідному стажі роботи дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 розділу «Охорона здоров'я та соціальна допомога», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Висновку Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціальної політики Одеської обласної державної адміністрації від 19.05.2008р. №147/05-2008р.

З матеріалів справи також вбачається, що в КУ "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" проведено атестацію робочого місця ОСОБА_1, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Наказів КУ "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" від 01.08.2007р. №33, від 14.08.2007р. №34р., від 30.08.2012р. №3611, від серпня 2017р. №50/2-Адм.

Судом з'ясовано, що на час роботи ОСОБА_1 в КУ "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" на посаді молодшої медичної сестри палатної, зокрема, у спірний період з 01.05.2011р. по 06.11.2017р. чинними були Списки, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003року №36, та Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016року №461.

Пунктом 24а підрозділу «Працівники, які безпосередньо обслуговують хворих» Розділу XXIV «Охорона здоров'я та соціальна допомога» постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003року №36 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 мають молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах.

Відповідно до розділу XXIV «Охорона здоров'я та соціальна допомога» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016р. №461, право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 мають молодші медичні сестри (санітарки-прибиральниці) патологоанатомічних бюро, центрів, відділень, прозекторських, моргів. Працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині.

Відповідно до Листа-роз'яснення Міністерства праці України від 04.12.1996р. №06/1-4088 «Про деякі питання, пов'язані з визначенням пільгових пенсій», Міністерство праці разом із Міністерством охорони здоров'я України розглянули питання, пов'язані з визначенням пільгових пенсій середньому і молодшому медичному персоналу, який безпосередньо обслуговує хворих, по Списку № 2, розділу XXIV, визначає, що безпосереднє обслуговування хворих - це робота, виконання якої здійснюється в умовах контакту медичного працівника і пацієнта: виконання діагностичних і лікувальних процедур, заходів по догляду за хворими, створювання відповідного лікувально-оздоровчого режиму відповідно до кваліфікаційних вимог за посадою.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що по своїй суті посади медичної сестри стаціонару і медичної сестри палатної є одними і тими ж, що узгоджується з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 06.04.2001року №161/137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.04.2001року за №333/5524 «Про впорядкування та затвердження Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», відповідно до п.2.4.3 якого під назвою посади «Сестра медична» розуміються, зокрема, сестри медичні відділень, груп, палат. Сестрам медичним, призначеним на посади сестер медичних, зберігається протягом 3 років кваліфікаційна категорія за спеціальністю, зокрема, «медична сестра стаціонару».

Пунктом 4.1 додатку 4 до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 06.04.2001року №161/137 передбачено, що у туберкульозних лікарнях, відділеннях, палатах закладів охорони здоров'я до медичного персоналу, що працює у шкідливих умовах і з важкими умовами праці, віднесено посади середнього і молодшого медичного персоналу незалежно від їх найменування.

Відповідно до п.6 роз'яснень Міністерства соціального захисту населення, Міністерства праці України від 10.05.1994року №01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», якщо в Списках № 1 і 2 зазначені виробництва (в даному випадку - згідно розділу XXIV «Установи охорони здоров'я і соціального захисту» Списку № 2) без переліку професій і посад, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі працівники цих виробництв незалежно від назви професії або посади, яку вони займають.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що посада, яку у спірний період займала ОСОБА_1, за своєю суттю може бути прирівняна до посади «медсестра палатна», що з урахуванням встановлених судом обставин, та за наявності проведеної атестації робочого місця надає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №72 від 24.05.2018року; зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 04.05.2011р. по 31.01.2018р. в Комунальній установі "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" на посаді молодшої медичної сестри палатної в подвійному обчисленні; зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 07 листопада 2017року.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.3 ст.194, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування Рішення №72 від 24.05.2018р., та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №72 від 24.05.2018року.

3. Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 04.05.2011р. по 31.01.2018р. в Комунальній установі "Міський дитячий туберкульозний санаторій №3 "Ластівка" на посаді молодшої медичної сестри палатної в подвійному обчисленні.

4. Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 07 листопада 2017року

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (65025, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва,95, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704(сімсот чотири)грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.