Справа № 1140/3165/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3165/18

головуючий суддя І інстанції Брегей Р.І.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі № 1140/3165/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 05.11.2018 року ВП № 56430180.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати останнє.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.04.2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом було прийнято рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області про грошове забезпечення від 21.03.2018 року № 10697 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.ст. 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268", на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області про грошове забезпечення №10697 від 21.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, починаючи з 01 січня 2016 року.

На підставі вказаного судового рішення, Кіровоградським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

18.05.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56430180 з виконання виконавчого листа № 404/8083/17, виданого 16.05.2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом. Вказаною постановою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

25.05.2018 року до відповідача надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України від 25.05.2018 року № 9770/08-02, згідно якого, пенсійним органом було проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату в сумі 32038.44 грн., з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року. Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 4576.92 грн., було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 Доплату в сумі 32038.44 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року ОСОБА_3 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою № 103.

05.11.2018 року державним виконавцем було прийнято постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на позивача, на підставі ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", було накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку судове рішення, яке набрало законної сили, не було виконано позивачем без поважних причин, у звязку з чим, оскаржувана постанова про накладення штрафу була прийнята відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами частин 1, 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, здійснюється у випадку відсутності поважних причин такого невиконання.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови були висновки державного виконавця щодо безпідставного невиконання позивачем виконавчого листа № 404/8083/17, виданого 16.05.2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом в частині здійснення виплати перерахованої суми пенсії.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Кіровоградській області не виконало рішення суду в частині виплати пенсії в повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб що мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Так, на виконання статті 63 Закону, Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року було прийнято постанову № 103, якою визначено, зокрема, умови і порядок проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського. Зазначені кошти виплачуються після їх виділення з Державного бюджету протягом 2019 та 2020 років.

Необхідно зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України 23.07.2014 року № 280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України, відповідно до якого, Пенсійний фонду України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямована і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до приписів п. 3 Положення, одним з основних завдань Пенсійного фонду та його територіальних підрозділів є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

При цьому, відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно приписів статей 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем частково виконано рішення суду, а саме проведено перерахунок, та нараховано стягувачу частину належних сум пенсії, за рахунок наявних коштів. Для проведення решти виплат, пенсійний орган потребує додаткового фінансування в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, що невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідний правовий висновок також відображений в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року по справі № 757/29541/14-а, що враховується апеляційним судом у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 05.11.2018 року ВП № 56430180 була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі № 1140/3165/18 скасувати.

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накаледення штрафу від 05.11.2018 року ВП № 56430180, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова