Справа № 357/14355/18
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Білоцерківського ПП в м. Біла Церква УПП у Київській області капрала поліції Шумської Марини Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Білоцерківського ПП в м. Біла Церква УПП у Київській області капрала поліції Шумської Марини Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на наступні обставини.

28.10.2018 року Поліцейським взводу №1 роти №1 Білоцерківського полку поліції в м. Б.Церква УПП у Київській області, капралом поліції - Шумською Мариною Анатоліївною (далі - Відповідач), було винесено постанову серія НК № 295865, про притягнення ОСОБА_2 (далі - Позивач) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 255 гривень.

Дослівно, відповідно до постанови серія НК № 295865: 28.10.2018 року о 03 годині 30 хвилин, на а/д М - 05 Київ - Одеса 89 км., водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку т/з ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з , а саме на зупинці, чим порушив п.п. 15.9 е ПДР України.

Зазначені нижче дії працівника поліції, вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню за таких підстав:

Так, дійсно 28.10.2018 року близько 02 години 45 хвилин Позивач разом зі своїм рідним братом ОСОБА_5 та другом ОСОБА_6, виїхали на трасу Є 95 «Київ-Одеса» для зустрічі співмешканки Позивача, яка поверталась від батьків з Черкаської області, ОСОБА_7.

За кермом автомобіля Мегsedes-Benz Е240 д.н.з НОМЕР_3, перебував рідний брат Позивача ОСОБА_5

Прибувши на місце, ОСОБА_5 зупинив т/з, а саме неподалік зупинки маршрутних т/з в напрямок м. Києва, наполягаю більше ніж за 30 м. до зупинки, Позивач зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля. В подальшому, ОСОБА_5 через деякий час - хвилин 15, викликавши таксі, поїхав до дому, так як йому зателефонувала його цивільна дружина та скандалила.

Позивач та ОСОБА_6 залишились чекати маршрутне таксі на якому повинна була приїхати ОСОБА_7

В той час, як Позивач з ОСОБА_6, перебували вже близько 30 - 40 хвилин на місці то на вулиці,то в автомобілі, до них під'їхало авто патрульної поліції.

Слід зазначити, що друг Позивача ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп'яніння, що можливо і притягло увагу патрульних поліцейських до стоячого автомобіля на трасі, неподалік якого перебувало у нічну годину 2-е чоловіків.

Не є таємниця, що працівники поліції, а патрульної особливо, дуже часто застосовують прийом «разведка боєм» та намагаються завести розмову з громадянами для виявлення можливих правопорушників в тій чи іншій галузі права.

В подальшому, до автомобіля Позивача підійшов співробітник патрульної поліції та почав вимагати Позивача пред'явити йому документи, обґрунтовуючи це тим, що Позивач порушив правила дорожнього руху, на що Позивач, перебуваючи на вулиці, відповів, що він не керував автомобілем, хоча і є власником, але в даному випадку був пасажиром. Однак, співробітник патрульної поліції ОСОБА_8 наполягав на пред'явленні документів Позивачем. Позивач в свою чергу, ще раз повідомив, що не керував т/з та попросив повідомити підставу для пред'явлення документів на стоячий автомобіль.

ОСОБА_8 продовжував наполягати на своєму та повідомив, що Позивач зупинив т/з ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з, а саме на зупинці, чим порушив правила ПДР України.

Позивач не погодившись з доводами патрульного поліцейського, запропонував виміряти відстань для доведення своєї не винуватості, хоча і не керував т/з, однак співробітник патрульної поліції ОСОБА_8 замість того, щоб самостійно, маючи на те повноваження, згідно Закону зафіксувати нібито правопорушення з боку Позивача, почав викликати командира роти.

За деякий час, до місця де перебував Позивач вже з працівниками патрульної поліції, приїхав командир роти Білоцерківського ПП в м. Б.Церква - Тимощук Валерій, який поводячись зухвало та агресивно, здійснив протиправні дії відносно Позивача.

В подальшому, ситуація переросла у конфлікт, з приводу якого Позивачем було написано до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області заяву, щодо вчинення неправомірних дій відносно нього працівниками патрульної поліції та перевищення останніми службових повноважень.

Розуміючи, що дану конфліктну ситуацію співробітник патрульної поліції просто так не залишать, Позивачу було повідомлено про складання відносно нього постанови, яку Позивач відмовився отримувати, так як не керував т/з і не порушував жодного пункту ПДР.

Намагаючись з'ясувати місце знаходження постанови, нею адвокатом ОСОБА_1 було зроблено запит на отримання відомостей щодо отримання копії постанови.

09.11.2018 року було отримано відповідь з якої вбачається, що постанова у справі серія НК № 295865 від 28.10.2018 року була надіслана 31.10.2018 року. Але дізнатись за якою адресою і куди саме не виявилось можливим, так як на даний час постанова засобами поштового зв'язку до сих пір не була отримана.

Так, розуміючи не зовсім здоровий інтерес поліції до цієї справи, Позивач особисто 15.11.2018 року отримав копію постанови серія НК № 295865 від 28.10.2018 року, під особистий підпис, в приміщенні Управління ПП у Київській області за адресою : м. Б. Церква, вул. Сухоярська, 18а.

Зі змісту постанови Позивач дізнався, що таку постанову, як «про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 255 гривень, серія НК № 295865 від 28.10.2018 року» було винесено саме Поліцейським взводу №1 роти №1 Білоцерківського полку поліції в м. Б.Церква УПП у Київській області, капралом поліції - Шумською Мариною Анатоліївною.

Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим!

Так, не розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Відповідач виніс постанову по справі, в якій працівником поліції не було дотримано ряд вимог, що передбачені в ст. 283 КУпАП.

Просив суд прийняти позов до свого провадження, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія НК № 295865 від 28.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити ( а.с. 2-8 ).

Ухвалою судді від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( виликом ) сторон ( а. с. 16-17 ).

18.01.2019 року судом за вх. № 2195 отримано від відповідача відзив на позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеня, якому просили розгляд справу проводити за відсутності відповідача та у задоволенні позову відмовити в повному обязі мотивуючи тим, що відповідно до Постанови, 28.10.2018 о 03 год. 30 хв. водій, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Mercedes-Веnz Е 240, д.н.з. НОМЕР_3, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме на зупинці, чим порушив вимоги пункту 15.9. е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Внаслідок чого ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до частини п'ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР особи, які порушують ПДР несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх не має - ближче 30 м. від дорожнього знака такої зупинки з обох боків (пункт 15.9. е) ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. (пункт 2.4. а) ПДР).

У відповідності до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Вказані положення кореспондуються з частиною 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) (далі - Інструкція).

Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, дані норми, навіть у випадку незгоди Позивача з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складення протоколу та зобов'язують Відповідача за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення.

Відтак, на виконання вищевказаних вимог та вимог статтей 268, 278, 279 КУпАП, Відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім'я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив Позивач, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме на зупинці і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, пояснив Позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив Позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на Позивача в розмірі 255 грн. 00 коп.) та виніс Постанову.

Також до відзиву додається DVD диск з записами відеореєстраторів інспекторів з місця події, коли були винесена оскаржувана Постанова та складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, серії БД № 291341 відносно Позивача. Останній поводить себе зухвало, агресивно, проявляє неповагу до інспекторів та постійно погрожує, що скоро вони будуть звільнені. Слід зазначити, що на відеозаписі під номером «(1) video_2019-01-11_16-25-27» о 01 годині 39 хвилині 03 секунді інспектор підійшов до Позивача та повідомив йому, що він зупинив свій транспортний засіб на місці зупинки маршрутних транспортних засобів, з чим Позивач погодився та повідомив, що він може перемістити свій транспортний засіб на інше місце, а на відеозаписі під номером «(10) video_201 9-01-11_15-28-43» о 03 годині 49 хвилині 00 секунді Позивач визнає, що він «приїхав сюди тверезий, а потім приїхав вже брат». Проте під страхом покарання та з метою уникнення відповідальності Позивач починає надавати неправдиві твердження, які нічим не підтверджуються, противиться законним вимогам інспекторів. Також вказані відеозаписи повністю спростовують твердження Позивача в частині відсутності доказів вчинення ним правопорушення та в частині протиправності дій інспекторів під час взаємодії з Позивачем.

Крім того. Позивач визнає факт того, що він здійснив зупинку транспортною засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме на зупинці.

Відтак, твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом ( а.с. 35-40).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала адміністративний позов позивача ОСОБА_2, надала пояснення аналогічні викладеним в аміністративному позові та просила його задовлльнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, направивши до суду відзив на адміністртивний позов, в якому просить розглядати за його відсутності за наявними матеріалами у справі (а. с. 40 ).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 05.12.2018 р., що підтверджується штапмом суду ( а. с. 2 ), щодо оскарження постанови від 28.10.2018 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки позивач отримав осаржувальну постанову лише 15.11.2018 року, відповідачем з цього приводу не наданого жодного спростування та згідно наявного в матеріалах справи поштового конверту ( а. с.15 ) напррав адміністартивний позов в десятиденний строк.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В оскарженій позивачем постанові зазначено, що 28.10.2018 року о 03 годині 30 хвилин, на а/д М - 05 Київ - Одеса 89 км., водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку т/з ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з, а саме на зупинці, чим порушив п.п. 15.9 е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбчене ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийняте рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністртативне стягнення - штраф у розмірі 255 грн. ( а. с. 10 ).

Оскаржувальна постанова була винесена 28 жовтня 2018 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церва УПП у Київській області ДПП капралом поліції Шумською Мариною Анатоліївною про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія НК № 295865.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладеннястягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що 28.10.2018 року на ОСОБА_2 працівниками поліції було складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 21.12.2018 року провадження в спраі № 357/12898/18 ( 3/379/446/18 ) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, закрито, у зв»язку за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а. с. 23-27 ).

Зазначена постанова набрала законної сили 02.01.2019 року.

В зазначеній постанові судом зазначено, що інспектор поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні не міг пояснити, чому в адміністративному протоколі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП час вчинення зазначено 02 година, а в постанові серії НК № 295865 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП на автодорозі М-05 Київ-Одеса від 28.10.2018, час вчинення зазначено 03 год. 30 хв. ( а. с. 26 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС УКраїни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що 28.10.2018 року він цілий день керував автомобілем Mercedes-Веnz Е 240, д.н.з. НОМЕР_3, який належить його брату ОСОБА_2, він, разом з братом ОСОБА_2 та товарищем ОСОБА_6 близько 01 година 45 хвилин виїхали на трасу Є 95 автодороги «Київ-Одеса» для зустрічі співмешканки його брата ОСОБА_7, яка поверталася з Черкаської області. Весь цей час за кермом автомобіля знаходився він. Зупинивши автомобіль неподалік зупинки маршрутних т/з в напрямок м. Києва, більше ніж за 30 м. до зупинки, він викликав таксі десь через 15 хвилин і поїхав до дому, так як йому зателефонувала його цивільна дружина та скандалила. Наголосив, що автомобіль він зупинив більше ніж за 30 м. до зупинки маршрутних т/з, правила він не порушував, водійський стаж в ного більш 10 років.

Оглянувши в судовому засіданні відиозапис, який був доданий відповідачем до відзиву в якості доказу, судом встановлено, що із зазначеного запису не вбачається, що транспортний засіб позивача здійснив зупинку т/з ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з, як і наявність такової зупинки.

Крім того, з зазначеного запису не вбачається, що саме позивач керував транспортним засобом та останнім було порушено правила дорожнього руху.

Також, доказів того, що вказаний автомобіль здійснив зупинку ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з з боку відповідача не надано.

Як зазначено в постанові Таращанського районного суду Київської області від 21.12.2018 року так і встановлено в судовому засіданні під час розгляду зазначеної адміністративної справи, автомобілем Mercedes-Веnz Е 240, д.н.з. НОМЕР_3 керував та зупинив на а/д «Київ-Одеса» саме брат позивача ОСОБА_5, а не позивач відносно якого було складено постанову та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності.

Також, в оскаржувальній постанові, яка була винесена 28 жовтня 2018 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церва УПП у Київській області ДПП капралом поліції Шумською Мариною Анатоліївною про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія НК № 295865 та яка наявна в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_2 03 години 30 хвилин 28.10.2018 року керуючи т/з здійснив зупинку ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних т/з, а саме на зупинці, чим порушив п.п. 15.9 е ПДР України.

Однак, зазначене інспектором в постанові серії НК № 295865 спростовується записом, який доданий відповідачем до відзиву на адміністративний позов, з якого убачається, що правопорушення починається фіксуватися працівниками поліції о 01 годині 38 хвилин, а тому суперечить встановленим обставинами викладеним в оскаржувальній постанові, що є порушення вимог КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи надані сторонами докази, пояснення представника позивача, свідка, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 Білоцерківського ПП в м. Біла Церква УПП у Київській області капрала поліції Шумської Марини Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення, Серія НК № 295865 від 28.10.2018 року про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП неправомірною.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, Серія НК № 295865 від 28.10.2018 року про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 );

Відповідач - поліційський взводу № 1 роти № 1 Білоцерківського ПП в м. Біла Церква УПП у Київській області капрал поліції Шумська Марина Анатоліївна ( місце знаходження: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18а ).

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов