Справа № 815/3121/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/3121/18
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: П`ятіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №133 від 31.05.2016року в частині, -

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №133 від 31.05.2016р. в частині, що стосується продовження з 1.06.2016р. дії Контракту про проходження військової служби у Збройних силах України між ОСОБА_1 та державою, від імені якої діяло Міністерство оборони України, укладеного 4.04.2011р. строком на 5 років понад встановлення строк на період до оголошення демобілізації відповідно до ч.9 с.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з дати його видання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 4.04.2011р. між ним та Державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України строком на 5р..

В подальшому, командиром ВЧ НОМЕР_1 прийнято наказ за №133 від 31.05.2016р. про продовження дії контракту понад встановлені строки.

На думку ОСОБА_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2016р. №133 про продовження дії контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 1.06.2016р. є протиправним, оскільки прийнятий не на підставі та не в межах повноважень та не у спосіб визначений Конституцією та законами України, оскільки станом на 31.05.2016р. командир ВЧ НОМЕР_1 не мав права видавати накази по стройовій частині чи накази по особовому складу для продовження дії контракту особам офіцерського складу, оскільки такі зміни в службовому становищі офіцерів, як продовження строку контракту, оформляються наказами по особовому складу, що підтверджується нормами права, які застосовані в позовній заяві.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що командир ВЧ НОМЕР_1 приймаючи оскаржуваний наказ діяв в межах своїх повноважень та на підставі діючих норм законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 4.04.2011р. між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командувача ВМС України Максимовим В.В. укладений контракт, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався проходити військову службу у Збройних силах України протягом п`яти років відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби та цим контрактом.

Вказаний контракт згідно п.11 контракту та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України набрав чинності з 1.06.2011р..

Після набрання чинності контракту ОСОБА_1 проходив військову службу на офіцерських посадах, та на час спливу терміну його дії проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира батальйону управління з виховної роботи в/ч НОМЕР_1 у військовому званні - капітан 3-го рангу.

В подальшому, командир в/ч НОМЕР_1 капітан 2 рангу ОСОБА_2 31.05.2016р. прийняв наказ за №133, яким дію контракту з ОСОБА_1 було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 1.06.2016р..

Перевіряючи правомірність дій та рішень командира в/ч НОМЕР_1 , з урахуванням підстав, з якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» за №2232 від 25.03.1992р. визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.6 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» серед видів військової служби зазначено - військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.

У відповідності до п.13 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Положення ст.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає строки військової служби окремо оговорює, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абз.2 ч.3 цієї статті та ч.8 ст.26 цього Закону.

Апеляційний суд зазначає, що у відповідності до висновків Верховного суду викладених у постанові Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі за №205/1993/17-ц, особливий період діє в Україні від 17.03.2014р. та до цього часу, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Тобто, після набрання в 2014р. чинності нової редакції ч.9 ст.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» для всіх військовослужбовців у яких дія контракту скінчилась строк військової служби автоматично продовжився на період до оголошення мобілізації в том числі й для позивача.

Що стосується посилань апелянта, як на підставу для скасування оскаржуваного наказу, на недотримання командиром в/ч НОМЕР_2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10.12.2008р. за №1153/2008, апеляційний суд виходить з наступного.

Приписи Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затверджене Указом Президента України від 7.11.2001р. за №1053/2001 визначає порядок проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, їх права та обов`язки, порядок виконання цими особами військового обов`язку в запасі.

Проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) розпочинається з прийняття на військову службу за контрактом військовозобов`язаних і жінок з дня зарахування їх до списків особового складу військової частини (військового закладу, установи тощо)

Відповідно до п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. за №1153/2008 в редакції діючій на час закінчення дії контракту ОСОБА_1 , встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам, за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби понад встановлені строки до термінів, визначених ч.9 ст.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що служба за контрактом відноситься до військової служби, та питання оформлення наказів про продовження дію контрактів в особливий період врегульовано другим реченням абз.3 п.12 Положення.

Таким чином, командир військової частини видаючи наказ по стройовій частині, яким продовжив дію контракту з ОСОБА_1 діяв в межах та на підставі діючих норм законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 березня 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв