Справа № 540/164/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/164/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним рішення від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач, УДМС України в Херсонській області) від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1;

- зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Херсонській області видати посвідку на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку ОСОБА_1, рішення про скасування дозволу на імміграцію, винесене управлінням Державної міграційної служби України в Херсонській області є необґрунтованим та таким, що прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Так, в якості підстави для скасування дозволу на імміграцію відповідачем зазначено п.4 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", тоді як позивач вказує, що ніяких хвороб, які б несли загрозу життю та здоров'ю інших громадян не має.

Вказує, що скасування дозволу на імміграцію після 11 років законного його проживання в Україні тягне за собою негативні наслідки для позивача та його сім'ї.

Узагальнюючи викладене, просить скасувати рішення управління Державної міграційної служби України в Херсонській області від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 14.02.2019 року.

14.02.2019 року відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від цієї ж дати клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 04.03.2019 року.

26.02.2019 року відповідачем надано відзив на позов, відповідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну скасовано з підстав, передбачених Законом.

Так, 28.12.2018 року до УДМС надійшов лист від ДМС України за вих. № 8.1- 4566/8.1.1-18 від 22.12.2018 "Про скасування дозволу на імміграцію" для прийняття відповідного рішення на підставі подання ГУНП в Херсонській області від 14.12.2018 за № 7479/03/3/50-2018.

На підставі подання ГУНП в Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 та інших документів встановлено наступне.

19.07.2018 у Скадовському районі Херсонської області ОСОБА_1 спричинив місцевому мешканцю тілесні ушкодження; по даному факту було внесено відомості до ЄРДР № 0000974 від 19.07.2018 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я потерпілому. Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2018 по кримінальній справі №663/2603/18 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінальним кодексом України. Запобіжний захід засудженому не обирався.

Відповідно до інформації, яка міститься в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі ОВС, відносно позивача відкривались кримінальні провадження №0001275 від 20.08.2018 та № 0001456 від 11.09.2018 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Відносно позивача 29.11.2018 Скадовським відділенням поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП у Херсонській області складено адміністративний протокол № 1936 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44 КУпАП (Незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах). Постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 27.12.2018 по адміністративній справі № 663/3719/18 встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44 КУпАП. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, витягу з кримінального провадження №0001275, протоколу обшуку від 06.09.2018, висновку експерта № 1388-НР від 11.10.2018, що під час проведення обшуку за місцем проживання позивача виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою 0,037 г. Позивач не заперечував обставини справи.

Громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий, не працюючий, проживаючий на території Херсонської області негативно впливає на криміногенну ситуацію в регіоні та відомий правоохоронним органам як особа, яка причетна до незаконного збуту наркотичних засобів, несе загрозу здоров'ю громадян.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на той факт, що сукупність всіх матеріалів свідчить про те, що дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, стабільності українському суспільству і це є необхідним для захисту прав і законних інтересів громадян нашої держави, відповідач вважає, що дозвіл на імміграцію в Україні правомірно скасовано УДМС з дотриманням всіх законодавчих процедур, що передбачені Порядком № 1983 та Законом України "Про імміграцію".

В судове засідання, призначене на 04.03.2019 року сторони з'явились. ОСОБА_1 та його представник просили позов задовольнити, покликаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених в відзиві на позов.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_4, паспорт 11АВ71765, виданий 19.12.2013 року.

13.09.2014 року рішенням від 13.09.2014 року позивачеві був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та видано посвідку на постійне проживання в Україні ІН №052558 терміном дії "безстроково", як особа, дитина якої є громадянкою України на підставі п.1 ч.3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" (далі - Закон №2491-III).

28.12.2018 року до УДМС України в Херсонській області надійшов лист від ДМС України за вих. № 8.1- 4566/8.1.1-18 від 22.12.2018 "Про скасування дозволу на імміграцію" для прийняття відповідного рішення на підставі подання ГУНП в Херсонській області від 14.12.2018 за № 7479/03/3/50-2018.

Розглянувши подання ГУНП в Херсонській області, відповідачем складено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_1, затверджений 03.01.2019 року на підставі п.4 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію". Зазначено, що скасування дозволу на імміграцію необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

03.01.2019 року прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 №6501.4/84-19 від 03.01.2019 року.

Вважаючи таке рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону №2491-III іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Відповідно до ст. 1 Закону №2491-III імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.6 Закону №2491-III спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видають копії цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №2491-III дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 Закону №2491-III дозвіл на імміграцію може бути скасовано, зокрема, якщо це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Положеннями пункту 12 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 N 1983 (далі - Порядок), передбачено, що територіальні підрозділи за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію, зокрема, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

Відповідно до п. 21 Порядку дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Так, відповідно до п. 22 Порядку для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. (п.23 Порядку)

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі. (п.24 Порядку)

Судом встановлено, що ініціатором скасування дозволу на імміграцію виданого ОСОБА_1 є Головне управління Національної поліції в Херсонській області, яке звернулось до Державної міграційної служби України з відповідним поданням.

В поданні ініціатором зазначено, що позивач негативно впливає на криміногенну ситуацію в регіоні проживання, відомий правоохоронним органам як особа причетна до незаконного збуту наркотичних засобів. Також вказано, що позивач спричинив місцевому мешканцю тілесні ушкодження, з приводу чого внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000974 та наявний вирок Скадовського районного суду Херсонської області. Окрім зазначеного відносно ОСОБА_1 складено протокол №1936 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44 КУпАП України від 29.11.2018 року.

Зазначена інформація ГУНП в Херсонській області була взята за основу відповідачем при складенні висновку про скасування рішення УДМС України в Херсонській області від 13.09.2014 року та прийнятті оскарженого рішення.

Перевіривши висновки відповідача на предмет їх обґрунтованості, судом встановлено, що вироком Скадовського районного суду Херсонської області у справі №663/2603/18 від 05.12.2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 Кримінального Кодексу України, а саме, судом встановлено, що позивач 18.07.2018 року близько 22:00 год. на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході сварки, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав один удар залізною монтировкою в ліву тім'яну ділянку голови ОСОБА_6 о., чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. Обвинувачений провину визнав. Вирок суду не оскаржив. Зазначений злочин віднесено до злочинів проти здоров'я осіб. Окрім вказаного, зазначеним рішенням також встановлено, що особа обвинуваченого посередньо характеризується за місцем проживання.

Також, в матеріалах справи наявна постанова Скадовського районного суду Херсонської області від 27.12.2018 року в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності №663/3719/18. Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44 КУпАП - незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах. Так, 06.09.2018 року о 10:00 год. під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 в підсобному приміщенні виявлено та вилучено частини пластикових пляшок з нашаруванням невідомої речовини з запахом гарі, яка відповідно висновку експерта визнана як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Позивач обставини справи про вчинення ним адміністративного правопорушення визнав. Адміністративне правопорушення встановлене ч.1 ст. 44 КУпАП віднесено до правопорушень в галузі охорони праці і здоров'я населення.

Тобто, чинними судовими рішеннями встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального та адміністративного правопорушень направлених проти здоров'я осіб.

Зазначене у сукупності з посередньою характеристикою позивача за місцем проживання та його перебування на обліку в органах поліції як споживача наркотиків (а.с.32-35), на думку суду, є підставою для визнання обґрунтованим висновку відповідача про те, що ОСОБА_1 несе загрозу здоров'ю громадян та негативно впливає на криміногенну ситуацію в регіоні.

Відповідно ст.ст. 26, 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

З викладеного вбачається, що кожна особа має дотримуватись Конституції України та законів України. За невиконання відповідного обов'язку передбачена юридична відповідальність. У випадку, якщо особа є іноземцем, порушення Законів України, окрім юридичної відповідальності може мати додаткові негативні наслідки для нього, зокрема, передбачене п. 4 ч.1 ст. 12 Закону №2491-III скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Таким чином, на думку суду, неодноразове порушення позивачем передбачених законом норм та правил поведінки, вчинення правопорушень, направлених проти здоров'я людини є безумовним доказом загрози ОСОБА_1 здоров'ю, правам та законним інтересам громадян України, а отже й правомірності прийнятого відповідачем рішення від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування зазначеного рішення задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача в частині зобов'язання управління Державної міграційної служби України в Херсонській області видати посвідку на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги щодо скасування рішення управління Державної міграційної служби України в Херсонській області від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними, допустимими та достовірними доказами довів правомірність прийнятого ним рішення від 03.01.2019 р. № 6501.4/84-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_1.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 березня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 113020000