Справа № 200/10537/18-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. Справа№200/10537/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальовій А.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Гончарової О.В.,

представника третьої особи: Алієвої Т.В.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом заступника директора з культурно масової, інформаційної та науково - методичної роботи, районного центру культури та дозвілля ОСОБА_1 до начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончарової Олени Володимирівни, третя особа - в.о. Голови Олександрівської райдержадміністрації Давимука В.П. про визнання протиправними та незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончарової Олени Володимирівни, третя особа - в.о. Голови Олександрівської райдержадміністрації Давимука В.П. про визнання протиправними та незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 січня 2018 року начальником відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончаровою О.В. прийнятий наказ № 02-ОД, відповідно до п. 2 якого, скасовано наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 30.10.2014 року № 56-од «Про встановлення надбавки ОСОБА_1», наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 06.05.2015 року № 12-к «Про встановлення надбавки ОСОБА_5 за складність та напруженість в роботі», наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 01.03.2016 року № 28-од «Про встановлення надбавки», абзаци 1,2,3,4,5,9,10,11 пункту 2 наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 04.01.2016 року № 01-од «Про встановлення надбавок».

Позивач вважає вищевказаний наказ сфальсифікованим та протиправним. Просить визнати протиправними та незаконними дії начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончарової О.В. в виданні наказу № 02-ОД п. 2 від 02.01.2018 року про встановлення надбавки ОСОБА_1 в розмірі 30% та зобов'язати відділ культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації скасувати п.2 наказу № 02-ОД від 02.01.2018 року «Про встановлення надбавки ОСОБА_1 в розмірі 30% та скасування наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 30.10.2014 року № 56-ОД.

21 листопада 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року вирішено питання щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. Надав письмовий відзив на адміністративний позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник третьої особи також заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, наявні у справі, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, з 15 серпня 2014 року заступник директора з культурно масової, інформаційної та науково - методичної роботи, районного центру культури та дозвілля Олександрівського відділу культури і туризму райдержадміністрації.

Наказом в.о. начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації № 56-од від 30.10.2014 року ОСОБА_1 встановлено надбавку за складність та напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу з 01 листопада 2014 року.

Наказом начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації № 51-од від 31 жовтня 2017 року, у зв'язку з економією фонду оплати праці скасовано надбавку за складність та напруженість у роботі ОСОБА_1 у розмірі 50% до посадового окладу з 01 листопада 2017 року.

Не погодившись із вищевказаним наказом, позивач звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області із позовом до відділу культури і туризму Олександіврської районної державної адміністрації, третя особа - Олександрівська районна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування наказу № 51-од від 31 жовтня 2017 року «Про скасування надбавки за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50% до посадового окладу та зобов'язання начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації - Гончарову Олену Володимирівну, нарахувати та сплатити на її користь не донараховану суму заборгованості по заробітній платі за період з 01.11.2017 року по 01.12.2017 року.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 29 березня 2018 року у справі № 240/953/17, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано дії відділу культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації, що полягали в виданні наказу № 51-од від 31 жовтня 2017 року «Про скасування надбавки за складність та напруженість у роботі» в частині скасування надбавки за складність та напруженість у роботі з 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 - заступнику директора РКЦД в розмірі 50% до посадового окладу, - протиправними; зобов'язано відділ культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації скасувати наказ № 51-од від 31 жовтня 2017 року - «Про скасування надбавки за складність та напруженість у роботі» в частині скасування надбавки за складність та напруженість у роботі з 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 - заступнику директора РКЦД в розмірі 50% до посадового окладу; зобов'язано відділ культури і туризму Олександрівської райдержадміністрації нарахувати та сплатити заступнику директора з культурно масової, інформаційної та науково-методичної роботи, районного центру культури та дозвілля ОСОБА_1 надбавку за складність та напруженість у роботі в розмірі 50% до посадового окладу за період з 01.11.2017 року по 30.12.2017 року.

В той же час, 02 січня 2018 року начальником відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончаровою О.В. прийнято наказ № 02-од, відповідно до якого скасовано наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 30.10.2014 року № 56-од «Про встановлення надбавки ОСОБА_1», наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 06.05.2015 року № 12-к «Про встановлення надбавки ОСОБА_5 за складність та напруженість в роботі», наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 01.03.2016 року № 28-од «Про встановлення надбавки», абзаци 1,2,3,4,5,9,10,11 пункту 2 наказ в.о. начальника відділу культури і туризму від 04.01.2016 року № 01-од «Про встановлення надбавок» та встановлено ОСОБА_1 надбавку за складність та напруженість у роботі з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року в межах фонду оплати праці, у розмірі 30% від посадового окладу.

Відповідно до штатного розпису районного центру культури та дозвілля з 01.01.2018 року посадовий оклад заступнику директора РЦКД становить 3735,00 грн., надбавка за вислугу років становить 373,50 грн., надбавка за складність і напруженість складає 30 % та становить 1120,50 грн., фонд з/п на 1 місяць 5229,00 грн., оздоровчі 3735,00 грн., фонд з/п на 12 місяців 66483,00 грн.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» передбачає структуру заробітної плати, відповідно до якої: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород, інших заохочувальних, компенсаційних, гарантійних виплат установлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 року передбачена можливість встановлювати працівникам установ, закладів та організацій освіти, науки, культури, які мають статус національних в тому числі надбавку працівникам: а) у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу. Таке обмеження не поширюється на працівників національних закладів (установ). У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 року надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків: а) установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них; б) надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; в) затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці. Преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Відповідно до п.п. «а» п.п.3 п. 2 Наказу Міністерства Культури України № 745 від 18.10.2005 року передбачена можливість встановлювати надбавки працівникам: а) у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Граничний розмір зазначених надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 відсотків посадового окладу. Таке обмеження не поширюється на працівників національних закладів (установ). У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються.

Відповідно до п. 3 Наказу Міністерства Культури України № 745 надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій культури в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах: а) установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них; б) надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; в) затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці. Преміювання керівників установ, закладів та організацій культури, установлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32), а також право на певні суми соціальних виплат, у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року.

«Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами («Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 Рішення ЄСПЛ від 2 березня 2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»), ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) - на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Оплата праці працівників відділу культури і туризму райдержадміністрації здійснюється відповідно до Наказу Міністерства культури і туризму України від 18 жовтня 2005 року № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» (зі змінами та доповненнями). У п. 3 відповідного наказу вказано «Надати право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій культури в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах: установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретних розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них.

Надбавка за складність і напруженість у роботі - одна з виплат стимулюючого характеру, яка передбачає виконання різноманітної за складом роботи, нелегкої для вирішення і виконання, що потребує уваги, зосередження, додаткових зусиль та часу. Надбавка встановлюється до посадового окладу залежно від завдань, що стоять перед відповідним підрозділом, у разі якісного виконання працівником своїх посадових обов'язків згідно з наказом керівника установи, закладу.

За наказом керівника працівнику можу бути знижений раніше встановлений розмір надбавки або припинена її виплата до закінчення визначеного наказом терміну в разі: несвоєчасного виконання завдань, погіршення трудової дисципліни, відсутності коштів на ці цілі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що під час складання та затвердження штатних розписів на 2018 рік, керівником відділу Гончаровою О.В. та начальниками структурних підрозділів було переглянуто якість, навантаження, обсяги усіх працівників відділу культури і туризму, у тому числі ОСОБА_1, та прийнято рішення стосовно встановлення стимулюючих надбавок працівникам до відповідальності і умов виконуваної роботи кожного. Стосовно позивача ОСОБА_1, директором районного центру та дозвілля ОСОБА_5, безпосередньо підлеглою якого є позивач, було надано начальнику відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончаровій О.В. подання, щодо встановлення надбавок від 20.12.2017 року. Згідно вищезазначеного подання було розглянуто питання та зроблено аналіз якості результатів роботи працівників районного центру культури та дозвілля і видано відповідний наказ від 02.01.2018 року № 02-од «Про встановлення надбавки за складність та напруженість у роботі».

Отже представник відповідача у судовому засіданні зробив акцент саме на погіршенні якості роботи ОСОБА_1, як причини для зниження розміру надбавки, проте не надав жодного доказу, щодо проведення будь якої перевірки на невідповідність займаної посади позивача чи будь - якого наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності тощо.

При цьому, позивач надав у судове засідання копії подяк та грамот, якими ОСОБА_1 було заохочено за високий професіоналізм та сумлінну працю.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи, позивачем надано два накази з однаковою датою на номером, при цьому пункт другий спірного наказу викладений у різних редакціях, а тому суд вважає що відповідачем сфальсифіковано спірний наказ. Крім того, в назві спірного наказу взагалі не йдеться про скасування будь якого іншого наказу.

Пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 року, п. 3 Наказу Міністерства Культури України № 745 від 18.10.2005 року, - не передбачають право керівників місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій культури в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах скасовувати встановлені надбавки в межах строку дії наказу про їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи наказ № 56-од від 30.10.2014 року не має часових обмежень, а наказ № 51-од від 31.10.2017 року, яким ОСОБА_1 скасовано надбавку за складність та напруженість у роботі з 01 листопада 2017 року у розмірі 50% до посадового окладу, постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 29 березня 2018 року визнано неправомірним та скасовано.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позивача, а тому адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивачем підтверджені витрати на прибуття до Донецького окружного адміністративного суду в сумі 399,97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заступника директора з культурно масової, інформаційної та науково - методичної роботи, районного центру культури та дозвілля ОСОБА_1 до начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончарової Олени Володимирівни, третя особа - в.о. Голови Олександрівської райдержадміністрації Давимука В.П. про визнання протиправними та незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та незаконними дії начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації Гончарової О.В. в виданні наказу № 02-ОД п. 2 від 02.01.2018 року про встановлення надбавки ОСОБА_1 в розмірі 30%.

Зобов'язати начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації скасувати п. 2 наказу № 02-од від 02.01.2018 року Про встановлення надбавки ОСОБА_1 в розмірі 30% та скасування наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 30.10.2014 року № 56-ОД.

Стягнути з відділу культури і туризму райдержадміністрації (місцезнаходження: 84000, Донецька область, смт. Олександрівка, вул. Травнева, 17, код ЄДРПОУ 001834) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКППНОМЕР_1) судовий збір у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з прибуттям до суду, у розмірі 399 (триста дев'яносто дев'ять) грн. 97 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 28 лютого 2019 року.

Повний текст рішення виготовлений 11 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тарасенко І.М.