Справа № 500/2802/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2802/18

04 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Живчик В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області у відповідності до абзацу двадцять другого статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" видати ОСОБА_3 ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) за адресою: вул. Рогатинська, 132, с. Лісники, Бережанський район із платою за таку ліцензію встановленою для сіл та селищ, які не знаходяться в межах міст, терміном дії із 12.12.208 до 12.12.2019, скасувавши ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на території міст, від 19.12.2018 реєстраційний № 1800929.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність по вул. Рогатинська 132 в с. Лісники Бережанського району. В магазині вона здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі виданої ліцензії. У листопаді 2018 року вона звернулась до Головного управління ДФС в Тернопільській області за черговим отримання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Після проведення попередньої оплати за видачу ліцензії за тарифами встановленими для сільської місцевості, позивачу було надано розпорядження №1005-р від 03.12.2018, у відповідності до якого відмовлено у видачі такої ліцензій з підстав невідповідності розміру плати за ліцензію територіальному розташуванню населеного пункту, оскільки відповідно до інформаційної системи "Податковий блок" с. Лісники знаходиться в межах території м. Бережани.

Позивач вважає, що відповідач помилково дійшов висновку, що с. Лісники знаходиться на території міста Бережани, оскільки рішенням Бережанської міської ради № 1036 від 30.04.2010 "Про впорядкування назв вулиць", внесено зміни (поправку) щодо розмежування м. Бережани та с. Лісники по вул. Рогатинська, а саме: від початку до № 105 та № 106 м. Бережани, а від № 107 та № 108 до кінця с. Лісники. Також зазначила, що відповідно до Державного класифікатора об'єктів адміністративно - територіального устрою України Бережанській міській раді підпорядковані місто Бережани, село Лісники та село Рай.

Таким чином, враховуючи те, що позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою, яка відноситься до села Лісники, а саме: вул. Рогатинська 132, с. Лісники, Бережанський район, Тернопільська область, то відповідач зобов'язаний був видати позивачу ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) за адресою: вул. Рогатинська 132, с. Лісники, Бережанський район із платою за таку ліцензію встановленою для сіл та селищ, які не знаходяться в межах міст.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 23.01.2019.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях у даній справі, які проводилися 23.01.2019, 18.02.2019 оголошувалась перерва на підставі статті 223 КАС України.

Судове засідання, призначене на 01.02.2019 не проводилося у зв'язку із перебуванням головуючої судді Мірінович У.А. у відрядженні, розгляд справи відкладено на 18.02.2019.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 розгляд справи відкладено на 04.03.2019 відповідно до статті 205 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що позивач звернулась до контролюючого органу із заявою про одержання, зокрема ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), в якій зазначила адресу місця торгівлі: Тернопільська область, Бережанський район, с. Лісники, вул. Рогатинська, 132. За результатами розгляду заяви відповідач видав розпорядження № 1005-р від 03.12.2018 про відмову у видачі ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з підстав невідповідності розміру плати за ліцензію територіальному розташуванню населеного пункту та з урахуванням того, що згідно з даними ІС "Податковий блок" с. Лісники знаходиться в межах території м. Бережани та вказаний у заяві ЕККА зареєстрований за кодом ДПІ 1921 (Бучацька ОДПІ ГУ ДФС (м. Бережани)). Після отримання розпорядження № 1005-р від 03.12.2018, позивач повторно звернулась до контролюючого органу із заявою, зокрема на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), в яких самостійно зазначила виправлену адресу місця торгівлі - Тернопільська область, м. Бережани, вул. Рогатинська 132. Таким чином, на підставі такої заяви позивачу було видано зазначену ліцензію (реєстраційний № -1800929 від 19.12.2018).

З огляду на зазначене та посилаючись на відзив на позов від 04.01.2019, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, що позивач зареєстрована як фізична особа - підприємець 25.10.2011, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (арк. справи 8).

Також, як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що позивач звернулась до контролюючого органу із заявою про одержання, зокрема ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), в якій зазначила адресу місця торгівлі: Тернопільська область, Бережанський район, с. Лісники, вул. Рогатинська, 132.

За результатами розгляду заяви відповідач видав розпорядження № 1005-р від 03.12.2018 про відмову у видачі ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з підстав невідповідності розміру плати за ліцензію територіальному розташуванню населеного пункту та з урахуванням того, що згідно з даними ІС "Податковий блок" с. Лісники знаходиться в межах території м. Бережани та вказаний у заяві ЕККА зареєстрований за кодом ДПІ 1921 (Бучацька ОДПІ ГУ ДФС (м. Бережани), (арк. справи 9)).

Після отримання зазначеного розпорядження, позивач повторно звернулась до контролюючого органу із заявою, зокрема на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), в яких самостійно зазначила виправлену адресу місця торгівлі - Тернопільська область, м. Бережани, вул. Рогатинська 132.

На підставі чого, позивачу було видано ліцензію № 1800929 від 19.12.2018 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), місце здійснення торгівлі зазначено: м. Бережани, с. Лісники, вул. Рогатинська, 132, магазин - кафетерій (арк. справи 21).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 23 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493 (далі - Тимчасовий порядок № 493) роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Пунктом 25 Тимчасового порядку № 493 визначено, що форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається, зокрема місце торгівлі.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі. Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту) становить 780 гривень на кожне місце торгівлі незалежно від його територіального розташування.

Як слідує з довідки від 29.11.2018 № 2439/03-12, що рішенням виконкому Тернопільської обласної Ради депутатів трудящих № 722 від 29.08.1959 села Лісники і Рай Бережанського району передані у підпорядкування Бережанської міської ради, із ліквідацією сільських рад (арк. справи 11).

Рішенням тридцятої сесії п'ятого скликання Бережанської міської ради № 1036 від 30.04.2010 "Про впорядкування назв вулиць", внесено зміни (поправку) щодо розмежування м. Бережани та с. Лісники по вул. Рогатинська, а саме: від початку до № 105 та № 106 м. Бережани, а від № 107 та № 108 до кінця с. Лісники (арк. справи 45).

Відповідно до Державного класифікатора об'єктів адміністративно - територіального устрою України Бережанській міській раді підпорядковані місто Бережани, село Лісники та село Рай, про що свідчить довідка від 14.12.2018 № 2574/0308 (арк. справи 12).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою, яка відноситься до села Лісники, а саме: вул. Рогатинська 132, с. Лісники, Бережанський район, Тернопільська область, а тому відповідач зобов'язаний був видати позивачу ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) за адресою: вул. Рогатинська 132, с. Лісники, Бережанський район із платою за таку ліцензію встановленою для сіл та селищ, відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Так, частиною тридцять третьої статті 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта господарювання та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб'єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача відповідно до статті 245 КАС України підлягають задоволенню шляхом, зобов'язання Головного управління ДФС у Тернопільській області внести з 19.12.2018 зміни у Ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту) реєстраційний № 1800929 терміном дії з 19.12.2018 до 19.12.2019, виданої ОСОБА_3 в частині місця здійснення торгівлі, а саме: замість "м. Бережани, с. Лісники, вул. Рогатинська, 132, магазин - кафетерій", зазначити - "Бережанський р-н., с. Лісники., вул. Рогатинська, 132, магазин - кафетерій".

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) внести з 19 грудня 2018 року зміни у Ліцензію на право здіснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у тому числі сидром та перрі (без додання спирту) реєстраційний №1800929 терміном дії з 19 грудня 2018 року до 19 грудня 2019 року, виданої ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) в частині місця здійснення торгівлі, а саме: замість "м. Бережани, с. Лісники, вул. Рогатинська, 132, магазин - кафетерій", зазначити - "Бережанський р-н., с. Лісники., вул. Рогатинська, 132, магазин - кафетерій".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.03.2019.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.