Справа № 620/503/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/503/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача Дяченко Ю.С.,

представника відповідача Бабенка В.М.,

представника третьої особи Замури Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, справу за адміністративним позовом Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

18.02.2019 Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про накладення штрафу та зобов'язання виконати рішення суду.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області від 05.02.2019 про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн. підлягає скасуванню, оскільки, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 738/1629/18, Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» підготовлено документи щодо засудженого ОСОБА_5 та 21.01.2019 проведено засідання методично-виховної ради, на якому було розглянуто питання про доцільність переведення засудженого ОСОБА_5 з дільниці ресоціалізації колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації та за результатами якого було винесено рішення щодо недоцільності такого переведення, про що повідомлено відповідача. Враховуючи наведене, позивач вважає, що виконав рішення добровільно, у межах покладених судом зобов'язань.

Ухвалою суду від 04.03.2019 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та останню призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з урахуванням правил окремих категорій термінових адміністративних справ, встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 3-денний строк з дня отримання на електронну пошту останнім ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем, в установлений судом строк, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не виконано у повному обсязі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа №738/11629/18), а саме: не підготовлено у відношенні засудженого ОСОБА_5 документи для реалізації його права на пільгу за статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (розділу XXVI Особливості зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі), що є підставою для винесення постанови про накладення штрафу на боржника.

Ухвалами суду від 12.03.2019, занесеними секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, здійснено заміну неналежного відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області та задоволено клопотання адвоката Замури Л.П. про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 подано до суду письмові пояснення, у яких останній просить відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, що позивачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа №738/11629/18) не виконано, місце відбування покарання засудженого не змінено, у зв'язку з чим вважає оскаржувану постанову правомірною.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа № 738/1629/18), яке набрало законної сили 21.12.2018, позов ОСОБА_5 задоволено частково та, зокрема, зобов'язано адміністрацію Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» підготувати у відношенні засудженого ОСОБА_5 документи для реалізації його права на пільгу за статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 30.12.2014 за № 1656/26433, «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (розділу ХХVІ Особливості зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі) (а.с.83-87).

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2019, на підставі виконавчого листа, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 08.01.2019 (а.с.57), та заяви стягувача про примусове виконання рішення суду від 09.01.2019 (а.с.55-56), головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області Бабенком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58058229 та боржнику запропоновано самостійно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.58-60).

24.01.2019 позивачем на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області направлено лист № 11/266, в якому останній зазначив про факт виконання ним рішення суду у повному обсязі шляхом підготовки документів та проведення засідання методично-виховної ради Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 21.01.2019, на якому було ухвалено рішення щодо недоцільності переведення засудженого ОСОБА_5 до дільниці соціальної реабілітації установи, з додатками на підтвердження викладених у листі обставин (а.с.61-65).

29.01.2019 відповідачем складено та направлено на адресу позивача вимогу виконавця за вихідним № 1047, якою, для встановлення факту виконання божником рішення суду, витребувано у боржника інформацію та копію відповідних документів щодо подання клопотання начальником відділення у відношенні засудженого ОСОБА_5 та винесення постанови, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 30.12.2014 за № 1656/26433, «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (розділу ХХVІ Особливості зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі), на виконання протоколу від 17.11.2017 № 24 (а.с.66-67).

Листом від 01.02.2019 № 11/350 Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» повідомлено відповідача, що будь-яке клопотання начальника відділення не готувалося та постанова начальника установи не виносилась, оскільки комісією установи 17.11.2017 було розглянуто питання щодо застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді зміни умов тримання з середнього рівня безпеки до мінімального з полегшеними умовами тримання (а.с.68).

05.02.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області Бабенком В.М. складено акт державного виконавця про невиконання позивачем рішення суду та, за невиконання рішення суду без поважних причин, винесено постанову про накладення штрафу, якою на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 5100,00 грн., та зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів і попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.69-72).

Також судом встановлено, що 28.02.2019 Менською місцевою прокуратурою Чернігівської області направлено на адресу позивача витяг із вказівки про усунення порушень кримінально-виконавчого законодавства, якою встановлено порушення Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» права засудженого ОСОБА_5 на зміну умов відбування покарання, передбаченого статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у результаті чого останній безпідставно тривалий час утримується у дільниці ресоціалізації засуджених середнього рівня безпеки, а також вимагалось невідкладно вжити заходів щодо належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (а.с.78-80).

04.03.2019 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000047 за частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України (2001) за самостійно виявленим прокурором фактом умисного невиконання адміністрацією Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (а.с.81).

Вважаючи оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

При цьому умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 5, 6 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа № 738/1629/18) є судовим рішенням немайнового характеру.

У свою чергу порядок виконання таких рішень передбачений Розділом VIII Закону № 1404-VІІІ.

Так, частинами 1,2 статті 63 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону № 1404-VІІІ).

При цьому, з системного аналізу статей 63, 75 Закону № 1404-VІІІ вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин.

Поважними, у розумінні вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У свою чергу, як встановлено судом, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа № 738/1629/18), яке набрало законної сили 21.12.2018, позов ОСОБА_5 задоволено частково та, зокрема, зобов'язано адміністрацію Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» підготувати у відношенні засудженого ОСОБА_5 документи для реалізації його права на пільгу за статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 30.12.2014 за № 1656/26433 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (розділу ХХVІ Особливості зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі) (а.с.83-87).

У відповідності до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону № 1404-VІІІ, рішення є обов'язковим та підлягає виконанню на всій території України.

У свою чергу, згідно частиною 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Частинами 1, 2 статті 100 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду. Зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії.

Також і положеннями розділу ХХVІ Особливості зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 30.12.2014 за № 1656/26433 (чинних на час подання засудженим ОСОБА_5 заяви від 16.07.2018 щодо переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації в межах однієї колонії) було передбачено, що зміна умов тримання в межах однієї виправної колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення постановою начальника виправної колонії. У виправних колоніях мінімального і середнього рівнів безпеки засуджені, які стають на шлях виправлення, з дільниці ресоціалізації переводяться до дільниці соціальної реабілітації після фактичного відбуття частини строку покарання і з урахуванням тяжкості злочину, що визначено частиною першою статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України. Підставою для такого переведення є постанова про переведення засудженого з дільниці ресоціалізації виправної колонії мінімального (середнього) рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї виправної колонії (додаток 35), винесена начальником установи виконання покарань (абзаци 1,4 пункту 2).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа № 738/1629/18), Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» підготовлено документи та 21.01.2019 проведено засідання методично-виховної ради Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», на якому було ухвалено рішення щодо недоцільності переведення засудженого ОСОБА_5 до дільниці соціальної реабілітації установи, що підтверджується відповідним протоколом № 4 (а.с.62-65).

Водночас, листом від 01.02.2019 № 11/350 Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» повідомлено відповідача, що будь-яке клопотання начальника відділення не готувалося та постанова начальника установи не виносилась, оскільки комісією установи 17.11.2017 було розглянуто питання щодо застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді зміни умов тримання з середнього рівня безпеки до мінімального з полегшеними умовами тримання (а.с.68).

Вищевказані обставини, у свою чергу, свідчать про невиконання Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 (справа № 738/1629/18), оскільки, у відповідності до статті 100 Кримінально-виконавчого кодексу України, клопотання начальника відділення щодо змін умов тримання засудженого ОСОБА_5 не готувалося та постанова начальника установи не виносилась.

Також суд зважає і на той факт, що за самостійно виявленим прокурором фактом умисного невиконання адміністрацією Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04.03.2019 зареєстровано кримінальне провадження № 0000047 за частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України (2001) (а.с.81).

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів суду правомірність оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про накладення штрафу та зобов'язання виконати рішення суду, а відтак і про відмову у задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені частиною 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 287, 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: Державна установа «Менська виправна колонія (№91)», пр. Дружби, 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652, код ЄДРПОУ - 08731849.

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, вул. Старобілоуська, 25-А, м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ - 34924518.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5, засуджений Менської виправної колонії №91 (відділення СПС №5), який відбуває покарання за адресою: пр. Дружби, 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652.

Суддя В.В. Падій