Справа № 477/284/19
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/284/19
Провадження №2-а/477/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Букрєєва Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області та інспектора поліції Король Юрія Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 подав до суду адміністративний позов до відповідачів, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського Король Ю.А. НК №692894 від 26.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення в сумі 425 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, оскільки розгляд справи проведено без його участі, при цьому він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду постанови, не був ознайомлений з матеріалами справи, постанову прийнято за відсутності будь-яких фактичних даних в матеріалах справи. Щодо обставин справи зазначав, що 22 листопада 2018 року о 17-35 годині поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Король Юрієм Анатолійовичем було зупинено позивача під час керування транспортним засобом. Причиною зупинки, зі слів поліцейського, стало не надання переваги в русі пішоходу. Не погодившись з звинуваченням поліцейського, позивач попросив надати докази такого порушення, а також просив на спростування висунутого звинувачення переглянути запис відео реєстратора, що встановлено в автомобілі позивача, на що поліцейським йому було відмовлено. На вимогу поліцейського позивач надав особисті документи, які той через декілька хвилин повернув, а 23 листопада 2018 року позивач дізнався про винесену 22.11.2018 року о 18-02 годині поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. За скаргою позивача до Управління патрульної поліції дана постанова була скасована, а справа підлягала новому розгляду, про дату якого позивача мали повідомили. Натомість повідомлення про виклик до поліції для розгляду даної справи він отримав вже після винесеної відносно нього оскаржуваної постанови, а саме 03 січня 2019 року, в той час як для розгляду справи він запрошувався на 26.12.2018 року, та без його участі в той же день, зокрема 26.12.2018 року та без будь-якого підтвердження про отримання позивачем повідомлення про розгляд справи, була винесена дана постанова з порушеннями, на які посилається позивач.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимори підтримав в межах доводів позовної заяви. Просив оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 22.11.2018 року правопорушення, а саме: не надання переваги в русі пішоходу. Стосовно розгляду справи, то не заперечував що дійсно ОСОБА_1 отримав повідомлення про запрошення на 26.12.2018 року для розгляду справи лише 03 січня 2019 року та розгляд відбувся за його відсутності, проте такий розгляд не вважає порушенням норм Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22 листопада 2018 року між 17 та 18 годиною ОСОБА_1 був зупинений поліцейським під час керування транспортного засобу в м.Миколаєві по проспекту Центральному 286 та відносно позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у зв'язку з порушенням п.16.2 ПДР, а саме: при повороті праворуч, на перехресті вулиць Китобоїв та Космонавтів, не зменшив швидкість руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходові, який знаходився на пішохідному нерегульованому перехресті (а.с. 18).

За скаргою позивача до Управління патрульної поліції в Миколаївській області дана постанова 06.12.2018 року була скасована, але лише з підстав невірного визначення особи правопорушника, справу передано на новий розгляд (а.с. 10-12).

26 грудня 2018 року інспектором поліції Король Ю.А. винесено постанову НК №692864 про притягнення ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, до адміністративної відповідальності. Зі змісту правопорушення: 22 листопада 2018 року о 18-05 годині в м.Миколаєві, вул.Китобоїв, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом PacwooSens номерний знак НОМЕР_1, здійснив поворот праворуч на вул.Космонавтів, при цьому не надав дорогу пішоходові, який знаходився на пішохідному переході, чим порушив п.16.2 ПДР України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 17).

Копію даної постанови вручено ОСОБА_1 23 січня 2019 року, що підтверджується записом начальника ВАП УПП в Миколаївській області.

Згідно копії повідомлення, що складене 17.12.2018 року, ОСОБА_1 запрошувався для розгляду адміністративного правопорушення до УПП в Миколаївській області на 26 грудня 2018 року на 17-30 годину (а.с. 20).

Як вказує позивач, дане запрошення ним було отримано лише 03 січня 2019 року, що підтверджується копією з поштового журналу отримання кореспонденції від УПП в Миколаївській області (а.с. 21), та що також не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні. У зв'язку з вказаним позивач був позбавлений можливості вивчення матеріалів справи та прийняття участі під час її розгляду, і доведення відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача не заперечує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності доказів станом на 26.12.2018 року отримання ним вказаного повідомлення, в той час як відповідно до ст.268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1)особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2)вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3)вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4)вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5)адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується. (12.01.2017р. справа № 640/20250/16-а, ЄДРСРУ № 64003079; 13.01.2017р. справа № 604/1117/16-а, ЄДРСРУ № 64040166; 16.01.2017 р. справа № 725/5847/16-аЄДРСРУ № 64094623).

Більше того, приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Наведене, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що відбулось за відсутності ОСОБА_1 без наявності доказів отримання ним запрошення для розгляду справи, чим фактично порушено його право на захист.

Враховуючи, що ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості надати докази на спростування своєї вини до органу, що здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, зокрема давати свої пояснення, заявлати клопотання, брати участь в дослідженні доказів, в тому числі допиті свідка, користуватися допомогою адвоката, то суд вважає, що прийняте рішення (постанова) не відповідає вимогам повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи та з'ясування всіх обставин справи, та здійснення такого розгляду із додержанням законності, як того вимагають положення ст. 7 КУпАП та завдання правоохоронної мети взагалі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, суд не має перебирати на себе повноваження органу, правомочного розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП та давати оцінку доказам, на підставі яких поліцейським прийняте рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення і притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи, що право ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи, участь у її розгляді та наданні доказів було порушено, тобто фактично оцінка надана лише доказам, наданим однією стороню.

Більш того, 22.11.2018 року тим самим поліцейським - Король Ю.А. вже було прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вище вказане діяння, що поставлене йому у вину. Не зважаючи на вказане, 26.12.2018 року, після скасування попередньої постанови, справа про адміністративне правопорушення розглянута тією ж посадовою особою, хоча останнє може свідчити про упереджене ставлення до даної справи, та порушене право ОСОБА_1 на заявлення відводу посадовій особі, яка розглядає справу.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним постанову поліцейського скасувати та, виходячи з вище наведеного, повноважень суду за наслідками розгляду справи про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч.3 ст. 286 КУпАП, надіслати її на новий розгляд компетентному органу.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позивача ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області та інспектора поліції Король Юрія Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову НК № 692864 від 26 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., винесену інспектором 4-го батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Миколаївській області Король Ю.А. та здійснити новий розгляд справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова