Справа № 810/4526/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4526/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Белової Л.В.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.11.2018 на адресу суду від відповідача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій позивач просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі №810/4526/17 та врахувати норми постанови Кабінету міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» №649, в порядку якої буде проведено виплату пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на виконання вищезазначеного рішення суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року вказану заяву задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд вказану ухвалу скасувати та винести нову, якою в задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення відмовити. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, обґрунтовуючи необхідність зміни способу виконання судового рішення, заявник зазначив про наявність обставин, які унеможливлюють виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 в адміністративній справі №810/4526/17 щодо здійснення виплати пенсії позивачу з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі перерахунку пенсії від 24.04.2018, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Крім того, відповідач зазначив, що 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідач зауважив, що вищевказаною постановою встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Постанова №649).

Як стверджує відповідач, Постановою №649 визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного Фонду України на цю мету.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі №810/4526/17, суд виходив з того, що виконання даного рішення потребує виплати коштів з Державного бюджету на користь позивача, а тому така виплата у разі наявності окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішення суду з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду повинна здійснюватись Пенсійним фондом України у межах наявних бюджетних призначень за відповідним поданням боржника. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зміни способу і порядку виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 в адміністративній справі №810/4526/17.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ст.124, ч.3 ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За правилами частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Як вбачається із заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів.

Враховуючи те, що вказаною постановою визначено механізм погашення заборгованостей, які утворились внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, відповідач вважає за необхідне змінити спосіб і порядок виконання рішення.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по цьому питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч 1 ст 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч 2 ст 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 3 статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

З огляду на викладене, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, на переконання суду, необхідно відмовити у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова