Справа № 804/3223/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3223/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_5

представника відповідача: Лукіної А.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.08.2018 року, (суддя суду першої інстанції Врона О.В.), прийняте в м. Дніпро в порядку спрощеного провадження, в адміністративній справі №804/3223/18 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники України» до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною,-

в с т а н о в и в :

04 травня 2018 року Первинна професійна спілка «Правозахисники України» звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненадання інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 06 листопада 2017 року за вих. № 257.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним ненаданням відповідачем інформації на запити позивача, що суперечить приписам та вимогам Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.08.2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненадання належної (запитуваної) інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 06 листопада 2017 року за вих. № 257. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» витрати пов'язані з розглядом справи в розмірі 2 200 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою у даній справі, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що запит позивача на адресу Департаменту патрульної поліції надійшов 13.11.2017 року, строк виконання запиту відповідно до ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» становить 5 днів. 16.11.2017 року відповідачем було направлено відповідь на запит позивача, відтак не було допущено жодних порушень вимог чинного законодавства.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляціійну скаргу, в якому він, посилаючись на обґрунтування вимог адміністративного позову, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник відповідача просила вимоги апеляційної скарги задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзову на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що первинна професійна спілка «Правозахисники країни» створена установчими зборами засновників згідно протоколу №1 від 15 лютого 2014 року, статут легалізовано наказом Дніпропетровського міського управління юстиції від 03 червня 2014 року №199, про що видано свідоцтво №353.

27.10.2017 року, інспектор роти №3 БУПП у м. Луцьк ДПП, лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась з заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про відрахування членських профспілкових внесків від неї як члена Профспілки на поточні рахунки Первинної профспілкової організації «Правозахисники країни».

Заява про відрахування членських профспілкових внесків члена Профспілки - ОСОБА_4 від 27 жовтня 2017 року була направлена до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 27 жовтня 2017 року та отримана останнім 09 листопада 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» 06 листопада 2017 року до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України направлено запит від 06 листопада 2017 року за вих. № 257 з проханням надати інформацію про рішення прийняте відносно заяви від 27.10.2017року про відрахування членських профспілкових внесків від члена Профспілки - ОСОБА_4. Запит профспілки отриманий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України 13.11.207 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач зазначає, що інформація Департаментом патрульної поліції Національної поліції України на запит від 06 листопада 2017 року за вих. № 257, станом на момент звернення до суду не надана.

У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано відповіді на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники України» інформації в порядку та в строки встановлені ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень Статуту первинної професійної спілки "Правозахисники країни" профспілка об'єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнились у зв'язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов'язаних з правоохоронною діяльністю.

Статтею 3 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначено сферу дії цього закону та встановлено, що його дія поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.

Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

Частинами 1, 2 ст.104 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності" профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Отже, позивач має право звертатися відповідно до ст.28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності" до державних органів для захисту прав та законних інтересів своїх членів із запитами про надання інформації.

В свою чергу, Департамент, як державний орган-роботодавець, на адресу якого надійшов запит, зобов'язаний його виконати протягом строку, встановленого Законом.

Таким чином, отримавши запит позивача від 13 листопада 2018 року відповідач повинен був його виконати протягом 5 днів.

Як зазначає відповідач ним 16.11.2018 року виконано запит позивача, та надіслано на адресу Первинної професійної організації «Правозахисники України» відповідь на запит. На підтвердження своїх доводів відповідач надав 13.12.2018 року та разом з апеляційною скаргою документи щодо отримання запиту позивача, формування на нього відповіді, та її надіслання позивачу.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що надані відповідачем документи не можуть бути прийняті судом та оцінені як належні та допустимі докази під час вирішення даної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно із ч.1 ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

У відповідності до ч.4. ст. 79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно із ч. 5 ст. 79 КАС України, у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч.8 ст. 79 КАС України)

Як видно з матеріалів справи ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18.06.2018 року, було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, відповідачу надано строк 15 днів з дня отримання копії ухвали для подання відзову на позов разом із доказами на підтвердження доводів та заперечень.

Копії ухвал від 08.05.2018 року та від 18.06.2018 року, разом з позовом, відповідач отримав 23.07.2018 року. (а.с. 50)

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 09.08.2018 року подав до суду відзив на адміністративний позов, однак письмових доказів до нього не додав. (а.с. 51)

09.08.2018 року відповідачем до суду першої інстанції було подано клопотання про надання додаткового часу для подання доказів, у зв'язку з тим, що представництво інтересів Департаменту доручено вести Управлінню патрульної поліції у Дніпропетровській обасті, та всі матеріали по адміністративному позову надійшли до управління 30.07.3018 року.

Судом першої інстанції не було визнано поважними причини пропуску строку подання відповідачем доказів по справі та відповідно не було встановлено Депатраменту новий строк на подання доказів в порядку ч. 5 ст. 79 КАС України.

Суд апеляційної інстанції також вважає причини пропуску відповідачем строку на подання доказів неповажними, оскільки як вже зазначалось копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 23.07.2018 року, саме з цього часу почав свій перебіг строк на подання доказів у справі. Той факт, що Департментом не було належним чином організовано своєчасну передачу матеріалів по адміністративному позову до УПП у Дніпропетровській області для забезпечення належного представництва в суді вказує на суб'єктивні причини пропуску строку на подання доказів та не створює підстав для встановлення відповідачу нового строку на подання доказів. Більш того, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем все ж таки вчасно подано відзив на адміністративний позов, відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач був не позбавлений можливості своєчасно подати і докази на обгрунтування доводів викладених у відзові.

Таким чином, копії документів, надані відповідачем в якості доказів по справі в грудні 2018 року та разом з апеляційною скаргою, тобто вже після прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі, не можуть бути взяті судом до уваги при розгляді даної справи.

Отже, в супереч приписів ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірності та обгрунтованості своїх дій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо наданя інформації на запит в порядку ст.28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності"

Щодо стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з розглядом справ в розмірі 2200 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (п.5 ч.3 ст.132 КАС України).

До таких витрат можна віднести, зокрема: витрати, пов'язані з отриманням висновку спеціаліста до подання позову (підготовка справи до розгляду); направлення адвокатських запитів з метою отримання відомостей, що мають значення для справи; вчинення інших дій з метою отримання доказів в межах підготовки справи до розгляду тощо.

На підтвердження факту понесення витрат з оплати послуг по підготовці справи до розгляду позивачем до суду надано договір про надання юричних послуг №23/04-1 від 23.04.2018 року, згідно якого виконавець ФОП ОСОБА_5 зобов'язаний надати позивачу - замовнику послуги, а саме: повне ведення адміністративної справи, в тому числі підготовка справи до розгляду, шляхом надання усних консультацій, підготовки письмових документів, ведення справи в суді.

Згідно розрахунку наданих послуг згідно договору про надання юиричних послуг від 23.04.2018 року, ФОП ОСОБА_5 надано на користь позивача такі послуги: усну консультацію та правовий аналіз документів, написання адміністративного позову, подання адміністративного позову.

За наслідками аналізу послуг наданих позивачу, в якості дій по підготовці справи до розгляду, вартість яких позивач просить стягнути за рахунок відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони не є процесуальними діями щодо підготовки справи до розгляду, а становлять обсяг наданої позивачу правової допомоги фізичною особою - підприємцем, яка не має статусу адвоката.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для стягнення за рахунок відповідача на користь позивача суми 2200 грн. в якості витрат на здійснення інших процесуальних дій по підготовці справи до розгляду - відсутні.

Вказане залишилось поза увагою суду першої інстанції, що свідчить про наявність підстав для скасування рішення суду в частині стягнення з відповідача витрат на суму 2200 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити частково

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.08.2018 року в адміністративній справі №804/3223/18 - скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» витрати пов'язані з розглядом справи в розмірі 2 200 грн..

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.08.2018 року в адміністративній справі №804/3223/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду .

Постанова в повному обсязі складена 11.03.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай