Справа № 520/11472/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

06.03.2019 р. справа №520/11472/18 Харківський окружний адміністративний суд

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кіт С.В.,

представника позивача - Демського В.Ю.,

представник відповідача - Нікішиної Ю.О,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування наказу та постанови про накладення штрафу,-

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекорна» у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держпраці у Харківській області №01.01-07/2041 від 13.12.2018р. і постанови ГУ Держпраці у Харківській області №ХК3757/1161/НП/СПТД-ФС від 03.01.2019р.

Підставами позову є доводи про те, що захід державного нагляду (контролю) було призначено владним суб'єктом за штучно створеною (не існуючою насправді) підставою - підробленим зверненням фізичної особи - громадянина, проведено з порушенням закону. Наголошував, що за таких обставин, відповідальність застосована неправомірно.

Відповідач, Головне управління Держпраці у Харківській області з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що ТОВ вчинило не допуск до проведення перевірки, а указане діяння зумовлює застосування штрафу на підставі абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України.

Оцінивши приєднані до справи докази, суд встановив такі обставини спору.

13.12.2018р. владним суб'єктом, ГУ Держпраці у Харківській області було видано наказ №01.01-07/2041 про призначення відносно позивача заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування з питання фактичного допуску осіб до роботи без укладення трудового договору.

Цією ж датою владним суб'єктом було оформлено направлення №01.01-94/02.02/3818 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування з питання додержання законодавства про працю.

Як з'ясовано судом, фактичною підставою для призначення заходу державного контролю послугувало судження владного суб'єкта про надходження звернення найманого працівника з питання порушення правил оформлення трудових відносин, а саме: 1) усне телефонне звернення гр.ОСОБА_3 на Урядову гарячу лінію 1545 від 22.11.2018р. з приводу видачі довідки про дохід, 2) письмове звернення гр.ОСОБА_3 від 04.12.2018р. з приводу видачі довідки про дохід та підозри про роботу без оформлення трудових відносин (а.с.78).

14.12.2018р. працівниками владного суб'єкта було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК/3757/1161/НП, який працівник ТОВ - головний інженер ОСОБА_4 відмовився підписати.

03.01.2019р. владним суб'єктом, ГУ Держпраці у Харківській області було видано постанову №ХК3757/1161/НП/СПТД-ФС про накладення 372.300,00грн. штрафу на підставі абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України.

19.01.2019р. фізична особа - громадянин ОСОБА_3 склала нотаріально посвідчену заяву, в якій сповістила, що зверталась на Урядову лінію виключно з приводу спонукання Товариства до видачі довідки про дохід, питання оформлення трудових відносин при цьому не порушувалось, категорично заперечила власну причетність до складання та підписання звернення від 04.12.2018р.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка фізична особа - громадянин ОСОБА_3 надала показання, ідентичні змісту означеної заяви.

До правовідносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, на правовідносини з приводу реалізації органами управління контролю за діяльністю суб'єктів господарювання у сфері охорони праці поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджено постановою КМУ від 26.04.2017р. №295; далі за текстом - Порядок контролю №295), Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю (затверджено постановою КМУ від 26.04.2017р. №295; далі за текстом - Порядок нагляду №295), Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (затверджений постановою КМУ від 17.07.2013р. №509; далі за текстом - Порядок про штрафи №509).

Згідно з абз.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Однак, за приписами абз.10 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Оскільки у спірних правовідносинах задекларований владним суб'єктом заявник відмовився від причетності до складання письмового звернення від 04.12.2018р., а усне звернення від 22.11.2018р. взагалі не стосувалось питання оформлення трудових відносин, то оскаржений наказ від 13.12.2018р. №01.01-07/2041 підлягає визнанню протиправним, адже явно та однозначно виходить поза межі предмету звернення громадянина.

Незаконність оскарженого наказу полягає також і у тому, що з огляду абз.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та зміст письмового звернення від 04.12.2018р. оскаржена перевірка могла бути призначена владним суб'єктом виключно в частині епізоду взаємовідносин Товариства з конкретно ідентифікованим найманим працівником - ОСОБА_3 Підстав для розширення предмету перевірки порівняно з предметом звернення громадянина владний суб'єкт у спірних правовідносинах не мав.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що згідно з ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Іншого порядку управлінських дій владного суб'єкта чинний національний закон не передбачає, а відтак, згаданий порядок не може бути розроблений владним суб'єктом самотужки та на власний розсуд, позаяк це прямо суперечить ч.2 ст.19 Конституції України.

Між тим, проглянувши приєднаний до справи відеозапис подій 14.12.2018р., де зафіксовані обставини реалізації владним суб'єктом наміру на проведення перевірки, та заслухавши пояснення представників сторін, суд відмічає, що працівники Головного управління з нестримною наполегливістю намагались вручити направлення на проведення перевірки не керівнику суб'єкта господарювання, а головному інженеру Товариства, тобто неуповноваженій особі.

Оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у головного інженера повноважень діяти від імені суб'єкта господарювання, то суд доходить до переконання, що усі діяння цієї особи не мають юридичного значення та правових наслідків для Товариства у даному конкретному випадку.

Абзацом 7 ч.2 ст.265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини.

Відповідно до абз.6 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення у разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт при виданні наказу про призначення заходу державного контролю не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, адже явно та безпідставно вийшов поза межі предмету звернення зацікавленої особи (видача довідки про дохід) та здійснив волевиявлення на підставі підробленого письмового документу (письмової заяви від 04.12.2018р.).

Під час проведення оскарженої перевірки владний суб'єкт припустився порушення у застосуванні ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», бо намагався вручити направлення на проведення перевірки особі, котра у силу закону не уповноважена діяти від імені суб'єкта господарювання - головному інженеру Товариства.

Унаслідок допущеного дефекту в реалізації управлінської функції контролю владним суб'єктом неправомірно розцінено діяння працівника ТОВ - головного інженера як відмова від проведення перевірки.

З огляду на викладене, суд вважає, що факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для скасування оскаржених рішень владного суб'єкта.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 13.12.2018р. №01.01-07/2041 "Про проведення заходу державного контролю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна".

Визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК3757/1161/НП/СПТД-ФС від 03.01.2019р. про накладення штрафу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" (місце знаходження - Харківська обл., м.Богодухів, вул.Млинова,2, ідентифікаційний код - 36987468) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (місце знаходження - м.Харків, вул.Алчевських,40, ідентифікаційний код - 39779919) витрати зі сплати судового збору у розмірі 7.346,50 грн. (сім тисяч триста сорок шість грн. 50 коп.)

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Роз'яснити, що рішення у повному обсязі виготовлено у порядку ч.3 ст.243 КАС України 11.03.2019р.

Суддя О.В. Старосєльцева