Справа № 815/1842/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1842/18
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Шляхтицький О.І. , Семенюк Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Покровського районного у м.Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року прийнятого у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Покровського районного у м.Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Покровського районного у м.Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якому просить визнати прізвище позивача, ім`я по-батькові - ОСОБА_2, визнати прізвище, ім`я по-батькові батька - ОСОБА_4, визнати прізвище, ім`я по-батькові матері - ОСОБА_5, зобов'язати Покровський районний у м.Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження №100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження встановленої форми, де: у графі "прізвище дитини" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "ім`я дитини" вказати - Кривий Ріг Дніпровської області, у графі "дата народження" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "місце народження" вказати - місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, у графі "відомості про батьків" записати: батько, громадянин України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір - громадянка В`єтнаму - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у виданому свідоцтві про народження ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 17 листопада 2006 року невірно вказане прізвище дитини, замість вірного «ІНФОРМАЦІЯ_4», зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_4» та у графі «відомості про батьків» невірно вказано батька, замість вірного «ОСОБА_2», зазначено «ОСОБА_5», на даний час є громадянином України. З метою виправлення допущених помилок батько позивача - ОСОБА_4 звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, на що отримав висновок, яким йому було роз'яснено, що неможливо задовольнити його прохання, оскільки в наданих документах та в документах, які були зібрані відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області є суттєві розбіжності. Таким чином, для вирішення цього питання позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Покровський районний у м.Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

Позивач - ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 17 листопада 2006 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.13).

В свідоцтві про народження позивача ОСОБА_8 НОМЕР_1 від 17 листопада 2006 року була допущена помилка, а саме невірно вказане його прізвище, замість вірного «ІНФОРМАЦІЯ_4», зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_4» та у графі «відомості про батьків» невірно вказано батька, замість вірного «ОСОБА_4», зазначено «ОСОБА_5».

З метою вирішення цієї проблеми батько позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до відділу РАЦС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження встановленої форми.

27 лютого 2013 року батьком позивача було отримано висновок, яким йому було роз'яснено, що неможливо задовольнити прохання заявника щодо внесення змін до актового запису про народження № 100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ОСОБА_2, де виправити прізвище та ім'я батька дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_4, так як в наданих документах та в документах, які зібрані відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області є суттєві розбіжності.

Таким чином, позивач звернувся до суду, тому, що вважає дані, які невірно вказані у актовому запису про народження в подальшому можуть виникнути проблеми, а саме: неможливо буде встановити факт родинних відносин між ним та його рідним батьком, також при здійсненні юридичних дій які потребують вірних даних про особу яка збирається їх здійснювати та інше.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні було допитано батька позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який підтвердив, що є рідним батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та при поданні документів про реєстрацію народження сина у 1996 році він не підписував відповідні документи, тобто не засвідчував вірність наведених у них даних, оскільки не володів державної мовою. Вказані свідчення судом визнаються належними та такими, що заслуговують на увагу, оскільки, ОСОБА_2 було складено присягу та підписано, яку було долучено до матеріалів справи (а.с.89).

До того ж, на підтвердження правильності написання вищенаведених даних, позивач надав наступні документи: посвідку на постійне проживання, копію свідоцтва про базову загальну середню освіту, копію паспорта заявника (переклад з в`єтнамської мови на українську), копію паспорта громадянина України батька позивача - ОСОБА_4, виданий 05 липня 2016 року Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області, картку фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_4 та довідку (виписка по господарської книги про склад сім`ї та прописку) (а.с.12,14-19).

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч.1 ст.5 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб'єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Оцінка суду.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд повинен з'ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з даним позовом з в якому просить визначити його прізвище, ім'я по батькові - ОСОБА_2, визнати прізвище, ім`я по-батькові батька - ОСОБА_4, визнати прізвище, ім`я по-батькові матері - ОСОБА_5, зобов'язати Покровський районний у м.Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження №100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження встановленої форми, де: у графі "прізвище дитини" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "ім`я дитини" вказати - Кривий Ріг Дніпровської області, у графі "дата народження" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "місце народження" вказати - місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, у графі "відомості про батьків" записати: батько, громадянин України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір - громадянка В`єтнаму - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження".

Відповідно до ч.1 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, шлюб (ч.2 ст.49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно з ч.1 ст.9 наведеного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону)

Частиною 1 ст.22 вказаного Закону передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які регулюють порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.1.1 розділу І цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч.2 ст.16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до п.2.13 наведених вище Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

В позовній заяві позивач просив зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження №100 від 17 листопада 2006 року, складений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження встановленої форми, де: у графі "прізвище дитини" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "ім`я дитини" вказати - Кривий Ріг Дніпровської області, у графі "дата народження" вказати - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у графі "місце народження" вказати - місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, у графі "відомості про батьків" записати: батько, громадянин України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір - громадянка В`єтнаму - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1".

В той же час, позивач не оскаржує дії та рішення відповідача про відмову внести зміни до відповідного актового запису і зазначає, що встановлення факту необхідно йому для впорядкування документів та реалізації особистих прав, а саме встановлення факту родинних зв'язків між ним та його рідни батьком, а також при здійсненні юридичних дій які потребують вірних даних про особу яка збирається їх здійснювати.

Колегія суддів звертає увагу, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт допущення реальної помилки при складанні свідоцтва про народження встановленої форми.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (ч.3 ст.270 ЦК України). Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч.1 ст.273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про особу в актових записах, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів цивільного стану. У позовній заяві відсутні доводи щодо неправомірності вказаної відмови відповідача. А вимога позивача зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису є похідною від вимоги встановити неправильність такого запису чи законності його відсутності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що об'єктом перевірки судами у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду вказаного звернення позивача й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт встановлення внесення неправильних відомостей в актовому записі цивільного стану, і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актових записів та зобов'язання відповідача внести зміни до цих записів.

Наведене свідчить, що спір, який виник між сторонами, не є публічно-правовим, оскільки не стосується оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження, а тому колегія суддів вважає, що даний позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №425/2737/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, з урахуванням правової позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду, спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку що у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, роз'яснивши позивачу його право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 319, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Покровського районного у м.Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Покровського районного у м.Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду для захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 12 березня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.