Справа № 826/6233/15
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6233/15
У Х В А Л А

12 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Ганечко О.М. ,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві з участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивачі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, звернулися до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Не погоджуючись з таким рішенням позивачами та Національним банком України подано апеляційні скарги.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 для розгляду справи визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Сорочко Є.О., судді Коротких А.Ю., Ганечко О.М.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 11.02.2019 до суду апеляційної інстанції подано заяву про відвід судді Сорочка Є.О., яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 13 лютого 2019 року визнано необґрунтованою. Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду Файдюка В.В. від 15 лютого 2019 року заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_4 11.03.2019 повторно подав до суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді Сорочка Є.О., яку у судовому засіданні 12.03.2019 без виходу до нарадчої кімнати в порядку абзацу другого частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) залишено без розгляду як таку, що повторно подана з тих самих підстав.

У свою чергу, суддею Сорочком Є.О. у судовому засіданні подано заяву про самовідвід у зв'язку із виникненням в учасників справи сумнівів в неупередженості судді.

Розглянувши заяву, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Так, у вказаній справі за участю судді Сорочка Є.О. у складі колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду 06.04.2017 приймалася ухвала про зупинення провадження у справі, яка була скасована судом вищої інстанції 23.11.2017.

З цих підстав, позивачами шляхом подання відповідних заяв про відвід, судді Сорочку Є.О. неодноразово висловлювалася недовіра.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об'єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді, вимога об'єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв'язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною першою статті 39 КАС передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

З огляду на викладене, з метою уникнення сумнівів щодо упередженості судді Сорочка Є.О. при розгляді даної справи, його заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 242, 321, 325 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Сорочка Є.О. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочка Є.О. від розгляду справи № 826/6233/15 за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві з участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя О.М. Ганечко

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст ували складений 14.03.2019.