Справа № 359/3289/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року 359/3289/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії та рішення Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області по відрахуванню з пенсії ОСОБА_1, як непрацюючого пенсіонера, частини коштів шляхом незаконного оподаткування його пенсії з порушенням вимог статей 56, 152 Конституції України, ч. 4 ст. 8, ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в результаті чого ОСОБА_1 була заподіяна матеріальна шкода на суму 369972,74 грн., з якої частина коштів у сумі 194339,99 грн. була повернута ОСОБА_1 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017, а частину спричинених ОСОБА_1 матеріальних збитків на суму 175632,82 грн. у добровільному порядку Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повернути відмовився;

- зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити відшкодування спричиненої ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 175632,82 грн. за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування та зарахувати ці кошти на пенсійну картку ОСОБА_1 у відділенні №2 ПАТ "Приватбанк" м. Бориспіль.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з липня місяця 2014 року відповідач протиправно утримував з його пенсії щомісячно податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, оскільки відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії не підлягають оподаткуванню. Крім того, позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року у справі №1-6/2018р положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано неконституційним та таким, що втратило чинність, що також свідчить про протиправність дій відповідача щодо оподаткування його пенсії.

Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача були порушені його права, обмежено набуте право на пенсію, та завдана шкода, яка полягає у невиплаті частини призначеної пенсії.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що дії пенсійного органу щодо утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору є правомірними.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відзив відповідача є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2018 адміністративну справи №359/3289/18 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними діями і рішеннями відповідача передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

03 липня 2018 року матеріали адміністративної справи №359/3289/18 надійшли на адресу суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані судді Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 зупинено провадження у справі №359/3289/18 до перегляду ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2018 про передачу справи на розгляд іншого суду в порядку апеляційного провадження.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2018 залишено без змін.

20 листопада 2018 року матеріали адміністративної справи №359/3289/18 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 поновлено провадження в адміністративній справі №359/3289/18 та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та йому відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії), призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків розміру середньомісячної заробітної плати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі №359/1391/17 визнати протиправними дії та рішення Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у звязку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури. Зобовязано Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області відповідно до ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 р., та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, починаючи з 20.01.2016 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 90 % від місячної заробітної плати, згідно довідки від 09 грудня 2016 №18-1737зп про заробітну плату виданої Генеральною прокуратурою України, за посадою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, без обмеження максимального розміру пенсії. В решті позовних вимог відмовлено.

26 грудня 2017 року позивач звернувся до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із зверненням, в якому просив сплатити йому добровільно суму коштів (понад 39000,00 грн.) незаконно відрахованими посадовими особами управління Пенсійного фонду з його пенсії, як податки, за період з липня 2014 року по грудень 2017 року, тим самим виконати вимоги ст. 56 Конституції України.

Листом від 02.01.2018 №42/04 Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача про те, що на виконання постанови по справі №359/1391/17 від 05.10.2017 було здійснено 03.11.2017 перерахунок та нараховано борг за період з 20.01.2016 по 30.11.2017 в сумі 221915,62 грн. 39981,44 грн. (утримання ПДФО + ВЗ) = 172934,18 грн., які були виплачені в грудні 2017 року. Розмір пенсії після перерахунку з 20.01.2016 становить:

23570,39 грн. 1998,07 грн. (ПДФО) 166,51 грн. (ВЗ) = 21405,81 грн. до виплати.

23 січня 2018 року позивач повторно звернувся до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із зверненням, в якому просив прийняти законне і обґрунтоване рішення щодо добровільної компенсації спричинених йому матеріальних збитків на суму понад 40000,00 грн. за період часу з липня 2014 року по грудень 2017 року, оскільки посадові особи відповідача в порушення вимог статей 19, 22, 56 і 58 Конституції України, а також ч. 4 ст. 8, ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", умисно перевели його в статус працюючого пенсіонера, в результаті чого з його пенсії, як непрацюючого пенсіонера, незаконно та необґрунтовано відраховувались податки як з працюючого пенсіонера.

Листом від 06.02.2018 №1436 Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача про те, що на виконання положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" та у звязку із набранням чинності з 01.07.2014 змін до Податкового кодексу України, з 1 липня 2014 року органи Пенсійного фонду України набувають статусу податкового агента. Базою оподаткування податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) є сума пенсії (включаючи суму індексації, доплат, підвищень та ін.), або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує 10000,00 грн. на місяць.

Також, у даному листі відповідач зазначив, що відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, з 01.02.2015 обєктом оподаткування військовим збором (ВЗ) є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України, до яких належать суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року - у частині такого перевищення.

Базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654,00 грн. на місяць.

Для пенсії, розмір яких перевищує 3654,00 грн. у 2015 році на розмір перевищення нараховується 15% - ПДФО та 1,5 % ВЗ (військовий збір).

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 р." від 24.12.2015 №909, яким продовжено справляння податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсій або щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 167.4 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 кодексу.

До обєкту оподаткування, яким є частина суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що перевищує у 2016 році суму 4134,00 грн. на місяць, застосовується ставка податку - 15 відсотків, військового збору - 1,5 відсотки.

Законом України від 02.03.2016 №1411-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій", який набрав чинності з 01.07.2016, внесено зміни до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 та пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України, якими передбачено оподаткування лише тих пенсій, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленого на 1 січня звітного податкового року (10740,00 грн.).

Ставка податку з 01.07.2016 становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 та пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України.

Базою оподаткування у 2017 році є розмір, що перевищує 12470,00 грн. на місяць. Ставка податку на доходи фізичний осіб - 18 %, військового збору - 1,5% бази оподаткування.

Також, відповідачем було надано позивачу довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії з урахуванням утримань, що провадились за період з липня 2014 року по грудень 2017 року.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідки Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29.12.2017 №41/04 "Про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії" судом встановлено, що з пенсії позивача за період з липня 2016 року по грудень 2017 року було утримано податку на доходи фізичних осіб у сумі 75884,23 грн. та військового збору в сумі 6531,73 грн.

Проте, не погоджуючись із діями відповідача щодо утримання з пенсії податку на доходи на фізичних осіб та військового збору, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України, а саме фізичні особи - резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні. Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України включаються, зокрема, сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року - у частині такого перевищення. Ставка збору становить 1,5% об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 примітка 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року №1166 до ПК України внесено зміни, які набрали чинності з 01.07.2014 року. Згідно з цими змінами статтю 164 Кодексу доповнено новим пунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, у частині такого перевищення.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71 до зазначеного підпункту Кодексу внесено нові зміни, що набрали чинності з 01.01.2015 року, згідно з якими оподаткуванню податком підлягали суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищував три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата з 01.01.2015 року була установлена у розмірі 1218,00 грн., відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 року була установлена у розмірі 1378,00 грн.

Тому, якщо сума пенсії (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) перевищувала у 2015 році 3654 грн., а у 2016 році - 4134 грн., то частина такого перевищення оподатковувалася військовим збором за ставкою 1,5 % та податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15%.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій" від 02.06.2016 року №1411-VІІІ, який набрав чинності з 01.07.2016 року, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України викладено в наступній редакції: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, з суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищувала 13780 грн., на місяць, з 01.07.2016 року підлягав утриманню податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15 відсотків від бази оподаткування.

Так, з 01 січня 2015 року відповідно до пп. 162.1.1,162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Згідно статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як встановлено, Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року № 1-р/2018 у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати, набрало законної сили 27.02.2018 року та не має зворотної дії у часі.

Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, до 27.02.2018 року органи Пенсійного фонду зобов'язані були здійснювати свою діяльність у спірних правовідносинах у відповідності до чинного на час здійснення дій законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховим Судом у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі №552/1027/15-а та від 15 листопада 2018 року у справі №806/4827/15.

Доказів здійснення відповідачем відрахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору із пенсії позивача, з дня ухвалення рішення Конституційним судом України, до суду не надано та судом не встановлено.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обовязок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позиції щодо наявності в діях відповідача протиправності по утриманню з його пенсії податку на доходи на фізичних осіб та військового збору.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до частини пятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.