Справа № 520/704/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 березня 2019 р. Справа № 520/704/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1, позивач), звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області (надалі за текстом ХПО УПФУ Харківської області), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області у здійснені ОСОБА_1, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення 1/12 окладу у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно довідки Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2018 року № 03-56/110;

- скасувати рішення Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 16.08.2018 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без включення в розрахунок суми матеріальної допомоги на оздоровлення та оформлену листом від 19.09.2018 року № 5900-02-01/44 відмову у проведенні з 01.01.2018 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 01.01.2018 року у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2018 року № 03-56/110, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року зупинено провадження у даній справі.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року поновлено провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заяви по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, на думку позивача, протиправно не здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення з 01.01.2018 року, на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2018 року за № 03-56/110.

Відповідачем 18.02.2019 року надано до канцелярії суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв'язку з тим, що Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і суміжних прав" від 15.05.2018 року № 2415 - VIII набрав чинності 22.07.2018, тому перерахунок довічного грошового утримання було проведено з 01.08.2018 року. Також відповідач зазначив, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а тому до розрахунку щомісячного довічного утримання ОСОБА_1, не увійшла 1/12 матеріальної допомоги. (а.с.58-60).

13.02.2019 року позивачем до канцелярії суду надано письмові пояснення. (а.с.51-53).

Також, 22.02.2019 року до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому викладено правову позицію позивача стосовно порушених відповідачем у відзиві на позову питань. (а.с.62-67)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є суддею у відставці Апеляційного суду Харківської області, що підтверджується посвідченням № 02605. (а.с.14).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ХПО УПФУ Харківської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Апеляційним судом Харківської області позивачу була надана довідка № 03-56/110 від 08.08.2018 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої заробітна плата, що застосовується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 34564,57 грн..(а.с.17).

Позивач звернувся до ХПО УПФУ Харківської області із відповідною заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної їй довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року із розрахунку прожиткового мінімуму 1762,00 грн., з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

16.08.2018 року ХПО УПФУ Харківської області винесено рішення, в якому зазначено, провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу згідно довідки №03-56/110 від 08.08.2018 року без включення в розрахунок суми матеріальної допомоги. (а.с. 21).

Крім того, листом від 19.09.2018 року № 5900-02-01-/44 ХПО УПФУ Харківської області повідомило позивача, що враховуючи положення пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018 року, оскільки Закон № 2415 набрав чинності з 22.07.2018 року. А отже, позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання було проведено з 01.08.2018 року. (а.с.22).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного утримання судді з 01.08.2018 року без урахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення, звернулась до суду із даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, зокрема у рішеннях: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99 (справа про фінансування суддів), від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність судців як складову їхнього статусу), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03 червня 2013 року №3рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне утримання суддів у відставці).

Відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/20П вказав на неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

В абз.2 п. 7 рішення від 03.06.2013 р. №3-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на щомісячне довічне грошове утримання не може бути звужене встановленням обмеження в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що знижує досягнутий рівень гарантій незалежності судців, суперечить вимогам ч. 1 ст. 126 Конституції України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 08.06.2016 № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку судців і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Додаткові до конституційних гарантій незалежності суддів визначені також у п. 8 ч. 4 ст. 48 Закону України від 7 липня 2010 р. № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якої незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність судді і не посягати на неї (ч. 5).

При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6).

Відповідно до статті 133 вказаного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 7 липня 2010 року суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеної їй довічного грошового утримання.

Так, спеціальними нормами закону, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Суд вважає, що посилання позивача на пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди є безпідставним, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також, є безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року, № 21-430а11, 6 листопада 2013 року 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Посилання позивача на положення статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність відмови відповідача у здійсненні ОСОБА_1, перерахунку щомісячного довічного утримання у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 738/1343/17, від 20 березня 2018 року в справі № 749/951/17, від 20 березня 2018 року в справі № 736/964/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстави неврахування правової позиції судом викладеної в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 738/1343/17, від 20 березня 2018 року в справі № 749/951/17, від 20 березня 2018 року в справі № 736/964/17 в рамках розгляду справи № 520/704/19 - відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмову ХПО УПФУ Харківської області у здійсненні ОСОБА_1, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 1/12 окладу, скасування рішення Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 16.08.2018 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без включення в розрахунок суми матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язання ХПО УПФУ Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відносно позовних вимог в частині скасування рішення ХПО УПФУ Харківської області оформлену листом від 19.09.2018 року № 5900-02-01/44 про відмову у проведенні з 01.01.2018 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд зазначає наступне.

Аналізуючи лист ХПО УПФУ Харківської області, оформленого № 5900-02-01/44 від 19.09.2018 року, суд приходить до висновку, що вказаний лист не є за своєю суттю рішенням про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 Натомість зазначений лист відповідача є письмовим відповіддю на звернення позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення ХПО УПФУ Харківської області оформленого листом від 19.09.2018 року № 5900-02-01/44 про відмову у проведенні з 01.01.2018 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною відмову ХПО УПФУ Харківської області у здійсненні ОСОБА_1, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно довідки Апеляційного суду Харківської області №03-56/110 від 08 серпня 2018 року та зобов'язання ХПО УПФУ Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-56/110 від 08 серпня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до ХПО УПФУ Харківської області із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної їй довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року із розрахунку прожиткового мінімуму 1762,00 грн.

Листом від 19.09.2018 року № 5300-02-01-/44 ХПО УПФУ Харківської області повідомило позивача, що враховуючи положення пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018 року, оскільки Закон № 2415 набрав чинності з 22.07.2018 року. А отже, позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання було проведено з 01.08.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Правомірність дій щодо перерахунку перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу з 01.08.2018 року відповідач обґрунтовує тим, що оскільки Закон України № 2415-VIII від 15.05.2018 року "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності 22.07.2018 року, перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу слід здійснювати з 01.08.2018 року.

Судом встановлено, що 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач не вірно тлумачить норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Разом із тим, Апеляційний суд Харківської області складаючи довідку №03-56/110 від 08.08.2018 року та визначаючи розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходив із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив у здійсненні ОСОБА_1, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-56/110 від 08 серпня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд, з метою відновлення порушених права ОСОБА_1, вважає за необхідне зобов'язати ХПО УПФУ Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-56/100 від 08 серпня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, ) у здійсненні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно довідки Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2018 року № 03-56/110.

Зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області № 03-56/110 від 08 серпня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Харківського приміського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 12 березня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун