Справа № 806/1605/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 березня 2019 року

справа №806/1605/17

адміністративне провадження №К/9901/29033/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Коростенської об'єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у складі судді Шуляк Л.А.

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у складі суддів Капустинського М.М., Моніча Б.С., Охрімчук І.Г.

у справі № 806/1605/17

за позовом Малого приватного підприємства «Атлант - будсервіс»

до Коростенської об'єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року Мале приватне підприємство «Атлант - будсервіс» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Коростенської об'єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), у якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати його згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України негайно внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодженість сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року у розмірі 15389,00 грн, за травень 2016 року у розмірі 18497,00 грн, за червень 2016 року в розмірі 21015,00 грн; відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України зобов'язати подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету; стягнути з Державного бюджету України пеню за прострочення термінів відшкодування податку на додану вартість в розмірі 7993,23 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області щодо не подання висновку про бюджетне відшкодування у встановлені строки та не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування суми від'ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 15389,00 грн, за травень 2016 року в розмірі 18497,00 грн та за червень 2016 року в розмірі 21015,00 грн. Зобов'язано Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Малому приватному підприємству «Атлант - будсервіс» суми податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 15389,00 грн, за травень 2016 року в розмірі 18497,00 грн та за червень 2016 року в розмірі 21015,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Малого приватного підприємства «Атлант - будсервіс» пеню у розмірі 7993, 23 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за квітень - червень 2016 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій висновувалися з того, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, оскільки у встановлені строки не подано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а потім з урахуванням внесених змін не внесла до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодженість сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У касаційній скарзі податковий орган зазначає, що на даний час суми бюджетного відшкодування в інтегрованій картці платника рахуються у переплаті як не відшкодовані, податкові повідомлення-рішення скасовані, тому коли в інтегрованій картці платника відновиться зв'язок з деклараціями можливо буде внести інформацію про узгодженість податкових повідомлень-рішень, то сума в повному обсязі буде відшкодована. Щодо вимоги про стягнення пені за прострочку в отриманні 6юджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень-червень 2016 року, зазначає, що на сьогоднішній день відсутні методика, механізм та порядок нарахування пені за прострочку в отриманні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а безпідставне відшкодування позивачу пені в розмірі 7235,64 грн на розрахунковий рахунок призведе до значних втрат Державного бюджету України.

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

08 листопада 2017 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача після усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі цього ж суду від 10 жовтня 2017 року, справу №806/1605/17 витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду.

03 березня 2018 року матеріали касаційного провадження №К/9901/29033/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року матеріали касаційного провадження №К/9901/29033/18 прийнято до провадження, а справу повторно витребувано з суду першої інстанції.

21 березня 2018 року справа № 806/1605/17 надійшла на адресу Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у липні 2016 року Підприємство звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 18 липня 2016 року №, від 20 липня 2016 року №, стягнути з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 15389 грн, за травень 2016 року в сумі 18497 грн та стягнути з Державного бюджету України пеню за періоди з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості за вересень 2015 року в сумі 1243,08 грн, з 25 червня 2016 року по 26 липня 2016 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості за квітень 2016 року в сумі 577,93 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 стягнуто з Державного бюджету України на користь Підприємства пеню за період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості за вересень 2015 року в сумі 1243,08 грн.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №806/1394/16 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними та скасовано податкові-повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 18 липня 2016 року №, від 20 липня 2016 року №.

Крім того, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі №806/1722/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 19 серпня 2016 року №. Вказана постанова набрала законної сили 23 грудня 2016 року.

12 грудня 2016 року позивач звернувся до начальника Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області з вимогою №10-12/2016 про негайне виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №806/1394/16.

Листом від 22 грудня 2016 року №9402/12-01 відповідач повідомив Підприємство про те, що відповідно до вимог Порядку №68/23 податковим органом 14 грудня 2016 року за №8964/12-01 направлено до ГУ ДФС у Житомирській області інформацію про можливі обсяги відшкодування з податку на додану вартість коштами суб'єктам господарювання в грудні 2016 року, в які включено декларацію з податку на додану вартість по позивачу за квітень 2016 року із сумою бюджетного відшкодування в розмірі 15389 грн та декларацію за травень 2016 року із сумою бюджетного відшкодування в розмірі 18497 грн для подальшого погодження в ГУ ДФС у Житомирській області.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків до 01 січня 2017 року визначались положеннями статті 200 Податкового кодексу України.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) податку на додану вартість визначено статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39 (далі - Порядок №39), Порядком ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68 (далі - Порядок №68), та Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 3 лютого 2011 року №68/23 (далі - Порядок №68/23).

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10 - 200.13 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Абзацом другим пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Норми Порядків №39 та №68/23 регламентують діяльність та порядок взаємодії органів державної податкової служби між собою, а також з органами Державного казначейства України у процесі відшкодування податку на додану вартість.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №39 висновок про суми відшкодування податку на додану вартість та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість є підставами для здійснення відшкодування таких сум органами державної казначейської служби.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку №68/23 за результатами підтвердження достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість податкові органи місцевого рівня формують висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, реєстри яких направляють до центрального органу державної податкової служби для формування узагальненої інформації.

На підставі пункту 5 Порядку №68/23 на центральний орган державної податкової служби покладено обов'язок не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснити формування узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених у висновках. Таку узагальнену інформацію не пізніше наступного робочого дня після її формування центральний орган державної податкової служби надсилає до Державного казначейства України і одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Відтак, правильним механізмом визнано зобов'язання контролюючого органу виконати покладені на нього законом і підзаконними актами обов'язки щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" №1797-VIII від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який наразі не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, за змістом чинної редакції підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 200.12.- 200.13, 200.23. статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (чинна з 01 квітня 2017 року), якою затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26), визнано такими, що втратили чинність Порядок №68 та Порядок №39.

Порядок №26 визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр). Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства (пункти 1, 3 Порядку №26).

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення випадку, коли органом ДФС не внесені до Реєстру відомості про: дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання) з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення акта перевірки (пункти 6, 7, 11 Порядку №26).

Відповідно до пункту 12 Порядку №26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Водночас, з 01 квітня 2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Як зазначалось, судовими рішеннями, які набрали чинності 23 листопада 2016 року та 23 грудня 2016 року, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення, а тому зазначені у заяві суми бюджетного відшкодування (за квітень 2016 року у розмірі 15389,00 грн, за травень 2016 року у розмірі 18497,00 грн, за червень 2016 року в розмірі 21015,00 грн) вважаються узгодженими.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідачем такого висновку не було подано, про що свідчить вимога позивача від 12 грудня 2016 року та лист відповідача від 22 грудня 2016 року.

Також встановлено, що узгоджені судовими рішеннями суми бюджетного відшкодування позивача не були відображені контролюючим органом в Реєстрі як передбачено пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що не заперечувалось представником відповідача.

У свою чергу, після набрання чинності Порядком №26, тобто з 01 квітня 2017 року, відповідач, як контролюючий орган, мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, оскільки у встановлені строки не подано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а потім з урахуванням внесених змін не внесла до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодженість сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Суди попередніх інстанцій вірно визначили належний спосіб захисту порушеного права позивача, а саме через зобов'язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Підприємства суми податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 15389,00 грн, за травень 2016 року в розмірі 18497,00 грн та за червень 2016 року в розмірі 21015,00 грн.

Крім того, суди попередніх інстанцій також дійшли висновку, що так як платнику податку не відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування, то позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, що становить ( сума боргу х % (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 дн. х (кількість днів прострочення) - 7993,23 грн.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Коростенської об'єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі № 806/1605/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер