Справа № 520/21070/18
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/93/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Контражі Сергія Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Контражі Сергія Олеговича, яким просить скасувати постанову серії НК № 583070 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити справу про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що відповідач не мав права використовувати вимірювання швидкості руху приладом із функцією фото-та відео фіксації не у автоматичному, а у ручному режимі, крім того постанову винесено «на місці вчинення правопорушення», тобто на трасі, а не за місцем знаходження відповідного органу, внаслідок чого позивач не мав можливості скористатися своїми правами, також було порушено перелік ділянок доріг, розміщений на сайті МВС, з зазначенням розташування пристроїв вимірювання швидкості приладом TruCam та при винесенні постанови були зазначені недостовірні дані щодо місця зупинки - 442 км. траси Київ-Одеса М-05, замість вірного 401 км.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 року адміністративна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, належним чином повідомлявся, просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами./а.с.8/.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.12.2018 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/сторін та призначено судове засідання на 30.01.2019 року, вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільного законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву або заперечень.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2019 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача./а.с.37/.

Відповідач - інспектор роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Контражі С.О. до судового засідання не зявився, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та справу розглянути за його відсутності./а.с.44/.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Оніщенко К.С. до судового засідання не зявилась, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та справу розглянути за його відсутності./а.с.46/.

Відповідно до ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та надані суду учасниками справи відеоматеріали, відзив та пояснення на позов, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, із змінами.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 12.9 ПДР України встановлено, що водієві забороняється:

перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил; перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю; різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.12.2018 року інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Контражі С.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК № 583070. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп./а.с.9/.

Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що 23.12.2018 року позивач керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1, на автошляху Київ-Одеса М-05 в напрямку до Києва, в населеному пункту Червонознамянка його автомобіль було зупинено працівником органу поліції у звязку з порушенням п.12.9 ПДР України, а саме перевищення встановленого обмеження на 39 км/год., що було зафіксовано приладом TruCam TC 000523 у ручному режимі. Відразу після цього була винесена постанова про адміністративне правопорушення.

Наведене порушення (перевищення швидкості) працівником органу поліції було встановлено не в автоматичному режимі, а за допомогою технічного приладу TruCAM, яким було встановлено, що швидкість руху автомобіля під керуванням позивача складала 89 км/год.

Позивач звертає увагу, що порушення правил безпосередньо ним під час керування автомобіля не доведено належними доказами, оскільки відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функціями фото-та відео фіксації не у автоматичному режимі, що є істотним порушенням його прав.

У порядку ст.165 КАС України через канцелярію суду надійшли пояснення представника третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та докази на спростування вимог позивача у вигляді відеоматеріалів, зокрема місце фіксації правопорушення згідно координат, сертифікати лазерного пристрою TruCam TC 000523, відео розташування дорожніх знаків, та фіксація знака 3.29 в місці здійснення правопорушення, ознайомлення водія з зафіксованим правопорушення на пристрої TruCam./а.с.19/.

В письмових пояснень третьої особи зазначено, що під час несення служби на автодорозі Київ-Одеса М-05, в складі наряду з лейтенантом поліції Гамулою В.І. 23.12.2018 року, інспектор патрульної поліції роти № 3 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Контражі С.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000523) виявив порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю 89 км/год., при цьому перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 39 км/год., чим порушив п.12.9 ПДРУкраїни.

Після встановлення порушення швидкості руху, було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. В подальшому інспектор підійшов до водія ОСОБА_1 представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив предявити документи, визначені в п.2.1 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки. Також водій заявив клопотання про ознайомлення з відеофіксацією факту правопорушення, яке було задоволено. Крім того, водію було розяснено правомірність використання вимірювального приладу та він визнав факт вчиненого ним правопорушення, оскільки поставив особистий підпис у постанові, будь-які письмові зауваження або пояснення з приводу незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності у постанові відсутні, навпаки звернувся з проханням винести попередження за правопорушення.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме факт порушення вимог п.12.9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, інспектором Контражі С.О. було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В порядку ст.96 КАС України судом було досліджено відеоматеріал, наданий як з боку позивача, так і з боку представника Управління патрульної поліції, який засвідчує факт зупинки автомобіля позивача, факт надання водію технічного приладу для огляду наявності порушення ПДР, його даних та показників, факт розташування на трасі обмежувальних дорожніх знаків «70», а у подальшому «50», факт наявності знаку 3.29 в місці фіксації правопорушення згідно координат, фотокопії сертифікату приладу, тому у суду не виникло сумніву щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та законності винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCam LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки 29.08.2012 року, № UA-MI/1-2903-2012 та зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Згідно з експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні.

Відповідно до даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12167 від 22 жовтня 2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000523). Дане свідоцтво чинне до 22 жовтня 2019 року.

В тексті позовної заяви позивач вказує на те, що вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото та відео фіксації, але не у автоматичному режимі, а у ручному режимі, що на його думку не відповідає вимогам закону.

Відповідно до Постанови КМУ від 10 листопада 2017 р. № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі» до складу автоматичної системи фіксації входить мережа технічних засобів, які монтуються /розміщуються/ по зовнішньому периметру доріг на об'єктах вулично-дорожньої інфраструктури і будівель, службових транспортних засобах та забезпечують в автоматичному режимі фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розпізнавання номерних знаків транспортних засобів та передачу інформації про зафіксовані події телекомунікаційними мережами ю автоматизованої системи обробки даних Національної поліції.

Інформування учасників дорожнього рух) про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху технічними засобами здійснюється в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТгиСаm, яким зафіксовано правопорушення 23.12.2018 року, не є засобом автоматичної фіксації, оскільки не обладнаний засобами передачі інформації про зафіксовані події телекомунікаційними мережами до автоматизованої системи обробки даних Національної поліції.

При цьому правопорушення було виявлено поліцейським під час патрулювання, а розгляд справи проведений на місці зупинки порушника.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А тому, позиція позивача, щодо можливості фіксування швидкості руху транспортних засобів виключно в автоматичному режимі є необгрунтованою та не підтвердженою нормами права.

Наведеним спростовуються посилання у позовній заяві на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam, є неналежними та отримані з порушенням чинного законодавства.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В свою чергу, у відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

Щодо зауважень позивача в частині неправомірності винесення спірної постанови на місці вчинення правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, аналіз діючих законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР(ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про дату, час, місце вчинення адміністративного правопорушення та інше, вимог щодо обовязкового зазначення місця зупинки транспортного засобу в «км» зазначена норма не містить, тому технічна описка у постанові «442км» замість «402км» не може бути підставою для її скасування, та не спростовує самого факту правопорушення та вини позивача щодо перевищення швидкості проїзду населеного пункту.

Слід додатково звернути на те, що пристрій - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LТІ 20/20 № ТС000523 вказує систему географічних координат з кутовими величинами місця події, тому позиція позивача щодо невірного зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення є необґрунтованою.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що порушено перелік ділянок доріг, згідно з якими відеофіксація приладом ТrиСаm в автоматичному режимі може відбуватися на трасі Київ-Одеса М-05, оскільки у відповідності до п.п.2.2 «Методичних рекомендацій щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху» Департаменту патрульної поліції 111ІУ від 04.10.2018 року, місце роботи з приладами обирається з урахуванням ділянок доріг де зареєстровано найбільшу кількість ДТП у зв'язку із перевищенням водіями транспортних засобів швидкості руху, а також дорожніх умов, що можуть вилинути на якість фіксації порушень ПДР, та зокрема це проїзд населених пунктів.

Виключний перелік таких місць не затверджений жодним нормативно-правовим актом, тому порушень процедури використання лазерного пристрою з боку поліцейських в даному випадку не має.

Крім того, суд розяснює позивачу, що питання про закриття провадження у справі вирішуються лише органом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, суд не є органом який розглянув справу про адміністративне правопорушення, тому суд не має повноважень закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення під час розгляду адміністративної справи про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення, однак в постанові інспектором Контражі С.О. обгрунтовано встановлено як подія так і склад адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1

Таким чином, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення теж не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, матеріалами справи доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова серії НК № 583070 від 23.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП, яка винесена інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Контражі С.О. є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 222, 249, 252 , 254, 258, 280, 283, 286, 288, 293 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України від 10.10.2001 року із змінами, ст.ст. 8,9, 77, 94, 122, 241-246, 251, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Контражі Сергія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Пятого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.