Справа № 804/535/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/535/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

за участі сторін (представників): адвокат позивача Верещага Т.В., представники відповідача Коваль В.В., Працько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року ( суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №804/535/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 жовтня 2017 року за № - про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 120131033,00грн. по декларації за 1 кв. 2017 року; № - про завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду у сумі 19748709,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими рішеннями відповідача, оскільки такі ґрунтуються на результатах перевірки та його висновку щодо внесення недостовірних даних ПАТ "ДМК" до бухгалтерського обліку щодо постачальників товару (контрагентів) оскільки оформлення документів на думку перевіряючи, здійснено без реального здійснення господарських операцій або з порушенням вимог його змісту. Проте такі висновки позивач вважає безпідставними, а прийняті рішення підлягають скасуванню, скільки підприємством було надано всі первинні документи перевіряючим, щодо посилання податкового органу та дослідження ланцюгів контрагентів позивача, то відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції,вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Висновки викладені у акті перевірки відносно порушення позивачем норм

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки позивачем були надані докази на підтвердження правомірності формування податкового кредиту та відсутності заниження доходу, тощо.

Відповідачем на апеляційну скаргу було подано відзив в якому просили відмовити у задоволенні скарги, з тих підстав, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, а доводи відповідача не спростовані у ході розгляду справи.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених. Надав пояснення щодо суті апеляційної скарги та доводам викладених в ній.

В судовому засіданні представники відповідача заперечили на доводи апеляційної скарги. Надали пояснення аналогічні відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що у ході розгляду справи, з урахуванням наданих сторонами доказів, не встановлено можливості контрагентів позивача: TOB "РОКЕТ ГРУП" (код за ); ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" (код за ); ТОВ "ДНІПРО МОНТАЖ" (код за ); ТОВ "АРКУС-КОНСАЛТІНГ" (код за ); ТОВ "ФАРКОН ЛТД" (код за ); ТОВ "ДК ЛОГІСТИК" (код за ); TOB "САНСАРА ГРУП" (код за ); ТОВ "АЛЬФАТЕКС" (код за ); ТОВ "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" (код за ); ТОВ "ЮГАМЕТ" (код за ) здійснити господарські операції з постачання товарів та виконання послуг, з огляду на відсутність у них складських приміщень, виробничих потужностей, технічних можливостей, людських ресурсів та кваліфікованого персоналу в необхідній кількості для вчинення задекларованих операцій, а первинні документи, які містяться в матеріалах справи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із вищезазначеними контрагентами є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаними підприємствами не є реальними, оскільки судом не встановленого факту здійснення господарських операцій.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з наступними платниками: ТОВ "СТАРСЕЛЛ" (код за ) за період січень - березень 2017 року; ТОВ "ЕНЕРГО-ДНЕПР" (код за ) за період січень 2017 року; TOB "РОКЕТ ГРУП" (код за ) за період квітень-липень, листопад та грудень 2016 року; ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" (код за ) за період грудень 2016 року, січень - березень 2017 року; ТОВ "ДНІПРО МОНТАЖ" (код за ) за період грудень 2015 року, січень-червень, листопад - грудень 2016 року; ТОВ "АРКУС-КОНСАЛТІНГ" (код за ) за період листопад - грудень 2016 року, січень-березень 2017 року; ТОВ "ФАРКОН ЛТД' (код за ) за період листопад - грудень 2016 року, січень 2017 року; ТОВ "ДК ЛОГІСТИК" (код за ) за період липень, листопад 2016 року; ТОВ "ІНТЕРКОНСТРУКЦІЯ" (код за ) за період січень - червень, грудень 2016 року, січень 2017 року; ТОВ "ЕКОМЄТ" (код за ) за період листопад - грудень 2016 року, січень 2017 року; TOB "САНСАРА ГРУП" (код за ) за період грудень 2016 року, січень 2017 року; ТОВ "АЛЬФАТЕКС" (код за ) за період травень 2016 року; ТОВ "УКРСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" (код за ) за період квітень - липень, листопад - грудень 2016 року; ТОВ "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" (код за ) за період січень 2017 року; ТОВ "ЮГАМЕТ" (код за ) за період грудень 2016 року (усього 15 контрагентів).

За результатами такої перевірки було складено акт від 12.09.2017 № 105/28-10-46-06-05393043.

Перевіркою встановленні порушення: п. 5 ПСБО 15, що призвело до заниження фінансового результату (завищення збитку) та як наслідок до порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Кодексу з урахуванням положень пп. 14.1.13,14.1 ст. 14 Кодексу, що призвело до завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за І кв. 2017 року на загальну суму 120 131 033 грн., в т.ч. по періодам:

За 2015 рік у розмірі 165 022 грн.;

За І кв. 2016 року у розмірі 2 687 119 грн. (І кв. 2016 року - 2 522 097 грн.);

За І півріччя 2016 року у розмірі 39 859 093 грн. (II кв. 2016 року - 37 171 975 грн.);

За 9 міс. 2016 року у розмірі 47 540 151 грн. (III кв. 2016 року - 7 681 058 грн.);

За 2016 рік у розмірі 101 165 874 грн. (IV кв. 2016 року - 53 625 723 грн.).

За І кв. 2017 року у розмірі 120 131 033 грн. (І кв. 2016 року - 18 965 159 грн.);

Порушення п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу, що призвело до завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинах з вищенаведеними контрагентами на суму 19 748 709 грн., в тому числі:

Листопад 2016 року - 1 559 668 грн.,

Грудень 2016 року - 5 125 985 грн.,

Січень 2017 року - 2 224 923 грн.,

Лютий 2017 року-9 728 861 грн.,

Березень 2017 року - 1 109 273 грн.

Висновки перевіряючих ґрунтуються на тому, що позивачем прийнято до обліку первинні документи (оформлених без реального здійснення господарської операції або складених із порушенням вимог щодо їх змісту та форми) та формування на їх підставі регістрів бухгалтерського обліку дані яких в подальшому включено до фінансової звітності, призводить до невірного визначення фінансового результату, а також вчинення нереальних господарських операцій, недостовірність даних відповідних первинних документів. також висновки перевірки ґрунтуються на ланцюгах постачання/придбання товару контрагентами позивача.

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 кв. 2017р. в сумі 120131033грн. (а.с. 114 Т1);

- № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 19748709грн (а.с. 217 Т17).

За результатами адміністративного оскарження скарга позивача залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення без змін.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 ст. 135 ПК України Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Водночас, в силу приписів п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153 (далі П(С)БО №15), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за № 860/4153 (зі змінами), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Виходячи з положень абзацу 11 частини першої статті 1, частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг, або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Згідно із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач проводив перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з 15 контрагентами.

Відсутність реальності здійснення господарських операції позивачем перевіркою встановлено щодо наступних контрагентів: TOB "РОКЕТ ГРУП" (код за ); ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" (код за ); ТОВ "ДНІПРО МОНТАЖ" (код за ); ТОВ "АРКУС-КОНСАЛТІНГ" (код за ); ТОВ "ФАРКОН ЛТД" (код за ); ТОВ "ДК ЛОГІСТИК" (код за ); TOB "САНСАРА ГРУП" (код за ); ТОВ "АЛЬФАТЕКС" (код за ); ТОВ "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" (код за ); ТОВ "ЮГАМЕТ" (код за ).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та TOB "САНСАРА ГРУП" було укладено договір поставки вугільної продукції № 16-1202-02 від 10.11.2016 року. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: залізничні накладні, виписки з банку, рахунки - фактури на оплату вартості поставленого коксу, сертифікати відбору проб та випробувань (а.с. 133-170 Т1)

Між позивачем та ТОВ "ФАРКОН ЛТД" укладений договір на постачання вугільної продукції №15-1546-02 від 16.09.2015 року. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: залізничні накладні, виписки з банку, рахунки - фактури на оплату вартості поставленого коксу, посвідчення, паспорта якості. (а.с. 171-250 Т1, 1-109 Т2)

Між позивачем та ТОВ "АРКУС-КОНСАЛТИНГ" укладений договір на постачання вапна негашеного, феросиліція МФС10 та вапняка фракції 20-50 мм (40-80 мм) №16-0648-02 від 10.05.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: залізничні накладні, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, виписки з банку, рахунки на оплату вартості поставленого вапна негашеного та феросиліцію МФС 10, вапняку, паспорти якості, прибуткові ордери, сертифікати якості (а.с. 110-250 Т2, Т3, Т4, а.с.1-217 Т5)

Між позивачем та ТОВ "ДК Логістик" укладений договір постачання ферросилікомарганець МнС-17 за №16-0925-02 від 12.07.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, виписки з банку, рахунки - фактури та розрахунки коригування до рахунків, сертифікати якості, прибуткові ордери.

Відповідно до умов договору поставка товару здійснюється на умовах СРТ - станція Дніпродзержинськ Придніпровської ж/д., DDP - склад вантажоотримувача (а.с. 218-250 Т5, а.с. 1-29 Т6)

Між позивачем та ТОВ "Укрспецпроект, ЛТД" укладений договір постачання ферросілікомарганцю МнС-17, феррохрому ФХ 025, алюмінію вторинний AB 87, феросиліцію ФС 45 за №16-1439-02 від 06.12.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, виписки з банку, рахунки - фактури та розрахунки коригування до рахунків, сертифікати якості, прибуткові ордери.

Відповідно до Специфікацій до договору № 16-1439-02 від 06.12.2016 року поставка продукції здійснюється на умовах СРТ склад Покупця. Виробник продукції - ТОВ "Укрспецпроект, ЛТД". (а.с. 30-161 Т 6)

Між позивачем та ТОВ "Дніпротехсервіс" укладений договір постачання редукторів за №16-0506-02 від 06.04.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, виписки з банку, прибутковий ордер.

Специфікацією наданою до договору виробником товару (Редуктор КЦ2-500-28,3-42, Редуктор КЦ2-1300-180-42, Редуктор ВКУ-965-140-11) є ТОВ "Дніпротехсервіс". (а.с. 162-184 Т6)

Між позивачем та ТОВ "ЮГАМЕТ" був укладений договір постачання алюмінію вторинного АВ-97 за №16- 1489-02 від 16.12.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, виписка з банку, прибутковий ордер, сертифікат якості (а.с. 185197 Т6)

Між позивачем та TOB "РОКЕТ ГРУП" був укладений договір постачання матеріалу залізовмісного МДК-1 за №16-0346-02 від 07.03.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, виписки з банку. (а.с. 51-250Т7, Т8-Т12, а.с. 1-99 Т13). Копія договору була долучена в суді апеляційної інстанції.

Між позивачем та ТОВ "Альфатекс" був укладений договір постачання залізорудних окатишів за №16-0258-02 від 16.02.2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: передплатний рахунок,видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, приходний ордер, сертифікат якості, виписка з банку. (а.с. 101 -118 Т13)

Між позивачем та ТОВ "ДНІПРО МОНТАЖ" були укладені договір № 15-1917-02 від 23.12.16 року щодо надання послуг з переробки негабаритів на котлованах промислового майданчика замовника (ПАТ"ДМК") або за межами території замовника на майданчику виконавця за допомогою власної або орендованої техніки; договір № 15-1933-02 від 24.12.16 року щодо надання послуг вилучення (видобутку) металомістких включень з відходів металургійного виробництва, брухту та відходів чорних металів; договір № 15-1922-02 від 24.12.2016 року щодо надання послуги по рекультивації та визволення прибережної зони замовника в межах санітарної зони водневої поверхні (в т.ч. підводної частини) від шлакових відходів, повалених дерев, валунів, власними автомобілями та вантажопідйомною технікою.

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: акти здачі - приймання робіт, виписки з банку, сальдо журналів ордеру № 6, листи контрагента щодо пропуску на територію підприємства, рахунки-фактури.(а.с. 198 -250 Т6, а.с. 1-50 Т7)

Із наданих електронних доказів відповідача вбачається, що контрагент позивача - ТОВ "ДНІПРО МОНТАЖ" у перевіряє мий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «ТД Фабіа», підприємство «Авенса Пайм», з оренди спецтехніки. Доказів того, що зазначені контрагенти на мають в наявності спецтехніки, що надають в оренду, суду не надано.

Наявність договорів, специфікацій, залізничних накладних, ТТН, довіреностей, податкових накладних, оприбуткування в бухгалтерському обліку не спростовуються відповідачем. Також не заперечується кількісні показники з придбання товару. Оплата проведена у безготівковій формі, здійснення якої також не спростовується відповідачем.

Також не спростовується та підтверджується відповідачем, що податкові накладі, за вищевказаними операціями були складені та зареєстровані в ЄРПН.

Згідно до ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Виходячи із змісту цієї норми, наслідками за договором постачання товару є перехід права власності на товар від постачальника до покупця за певну грошову суму.

Фактична передача товару за договором підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, та поставки товару підтверджуються наданими первинними документами, які складено належним чином та які, зокрема, містять перелік придбаного товару із зазначенням його вартості, з урахуванням ПДВ.

Щодо послання відповідача на те, що в залізничних накладних в графі «відправник» зазначені інші товариства (підприємства), колегія суддів зазначає, що відповідач не наводить норму законодавства, яка б визначала порушення з цього приводу. Крім того, якщо звернути увагу, в залізничних накладних в графі «власник вантажу» зазначені товариства постачальники позивача. Крім того, позивач укладав договори поставки товару, підстав дослідження позивачем відправника товару, його господарської діяльності, чинним законодавством не передбачено.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що відповідачем та судом першої інстанції помилково досліджувалась господарська діяльність підприємств по ланцюгу, які не були стороною укладених договорів поставок з позивачем.

Також колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача, з чим погодився і суд першої інстанції, що контрагенти позивача не є виробниками поставленої продукції, не здійснюють видобуток такої продукції - ТОВ «Сансара Груп», ТОВ «Аркус-Консалтінг», оскільки були укладені договори поставки продукції, в яких не зазначалось, що такі товариства є виробниками продукції. Окрім того, відповідно наданих доказів позивачем, ТОВ «Аркус-Консалтінг», мав господарські взаємовідносини з ПАТ Запорізький абразивний комбінат, який є виробником феросиліцію МФС10, доказів про зворотне відповідачем не надано.

Заслуговують на увагу доводи позивача, що судом першої інстанції не враховано, на спростування доводів відповідача, що контрагент - ТОВ "ЮГАМЕТ" має ліцензію на здійснення заготівлі, переробки металургійної переробки металобрухту кольорових металів, а ТОВ "Альфатекс" займається у тому числі, відповідно до Коду КВЕД такими видами економічної діяльності як оптова торгівля металами та металевими рудами, оптовою торгівлею відходами та брухтом.

На доводи податкового органу стосовно того, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, колегія суддів зазначає наступне.

Жодної інформації про стан розслідування кримінального провадження та статус контрагентів позивача у таких, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, частиною 6 статті 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявність судових рішень відносно контрагентів позивача у кримінальних справах.

Із зазначених підстав є помилковими і доводи відповідача з посиланням на відібрані пояснення оперативних підрозділів ДФС у фізичних осіб, оскільки такі можуть бути доказами в матеріалах кримінального провадження, оцінку яким надає суд при прийнятті рішення.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що копії зазначених вище первинних документів, а також розрахункових документів, які свідчать про сплату поставленого товару не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704;) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення позивачем витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату отриманих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем спростовані доводи відповідача щодо неправомірного формування податкового кредиту та з цих підстав заниження фінансового результату (завищення збитку), що враховується при визначенні об'єкта оподаткування.

Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних зареєстрованих у встановленому законодавством порядку.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено виконання вказаних договорів, та надані докази виконання договорів поставки товарів, послуг. Отже, висновок щодо безтоварності операцій позивача є безпідставними, а формування податкового кредиту здійснено позивачем у встановлено законодавством порядку та формування від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток також у відповідності до норм чинного законодавства.

Доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки стосовно податкової інформації щодо контрагентів позивача зокрема, відсутність інформації про основні засоби, тощо, колегія суддів розцінює критично, з огляду на наступне.

Податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. в справі № 820/4648/13-а, в справі № 826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Посилання відповідача на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме контрагента позивача з його постачальником.

З цього приводу суд вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов'язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених за придбані товари та послуги сум до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуг), - до складу податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру таких витрат та податкового кредиту.

В даному випадку позивачем надано належні доказами, які б надавали позивачеві право на формування податкового кредиту а тому висновок щодо безтоварності операцій позивача є безпідставними.

У податковому обліку понесені витрати на придбання товарів/послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення.

До первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, які за змістом відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції.

Водночас нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, в суді апеляційної інстанції встановлено та підтверджено відповідачем, що не зважаючи на те, що в акті перевірки є посилання щодо заниження доходів позивачем, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування із переліком контрагентів у т.ч. ТОВ «Дніпромонтаж» (а.с. 64 Т1), визначення суми завищення фінансового результату (завищення збитку) по операціям із зазначеним контрагентом не визначалась.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку відмовляючи у задоволенні позову, та тому рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 КАС України .

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції - 616700грн. (т. 1 а.с. 3) та судового збору за подачу апеляційної скарги - 925050грн. (т. 17 а.с.200), всього на суму 1541750грн.грн., які підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 в адміністративній справі №804/535/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 03 жовтня 2017 року за № ; № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України () на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" () витрати за сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1541750грн. (один мільйон п'ятсот сорок одна тисяча сімсот п'ятдесят гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 березня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва