Справа № 2340/3489/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3489/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового ровадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі по тексту - ГУ НП в Черкаській області) в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 2012 від 02 серпня 2018 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 з 27.06.2015 року по 06.11.2015 року проходив службу в УМВС України в Черкаській області, з 07.11.2015 року в ГУ Національної поліції в Черкаській області, а з 19.05.2017 року проходить службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Зазначене підтверджується наказом № 138 о/с від 19.05.2017 року.

Пунктом 1 Наказу ГУ Національної поліції в Черкаській області № 779 від 22.03.2018 службові автомобілі, у тому числі ВАЗ-210740 р.н. 24 НОМЕР_3, 2010 року випуску, закріплено за оперуповноваженими сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, у тому числі і за ОСОБА_3

Наказом № 1763 від 09.07.2018 року призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУ НП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, що мало місце 05.07.2018 року.

За результатами службового розслідування складено висновок від 02.08.2018 року, на підставі якого, винесено наказ № 2022 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУ НП, згідно з п.1 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п. 5.2. розділу 5 Інструкції по експлуатації службового автотранспорту ГУ НП в Черкаській області, затвердженої наказом ГУ НП від 27.01.2016 року № 122, п. п. 1 п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, ст. ст. 18, 32 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС, оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 оголошено догану (далі по тексту - оскаржуваний наказ)(а.с.35-39).

Вважаючи протиправним оскаржуваний наказ, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку, відповідачем не доведено наявність фактичних та юридичних підстав для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту Закон № 580-VIII), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. 32 Закону № 580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).

В свою чергу, Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пунктів 6 і 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 №1377 затверджено Інструкцію про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (далі Інструкція №1377), яка встановлює порядок ведення єдиного обліку органами Національної поліції України, у тому числі їх структурними підрозділами (управліннями, відділами, відділеннями) заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також порядок здійснення контролю за його дотриманням.

Згідно з вимогами п. 1 розділу II вимог Інструкції № 1377 прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Облік таких заяв та повідомлень проводиться уповноваженими працівниками чергових частин органів поліції, працівниками інших структурних підрозділів цих органів, яких призначено підмінними черговими в установленому порядку, оператором телефонної лінії «102» або іншою посадовою особою.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 1377 визначено, що посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Пунктом 3.2. Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2012 №940 (далі Інструкція №940), встановлені основні обов'язки працівників міліції щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події.

Зокрема відповідно до підп.3.2.3., 3.2.9. п. 3.2. Інструкції №940 працівники міліції зобов'язані виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ.

Працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відповідно до п. 1 Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.09.2017 за № 1198/31066(далі-Порядок № 757) цей Порядок розроблено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, з метою регулювання правових відносин органів і підрозділів Національної поліції України, які мають на балансовому обліку та/або експлуатують транспортні засоби, у сфері придбання, використання, зберігання, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, розроблення заходів щодо забезпечення безаварійної експлуатації службового автотранспорту, організації контролю за дотриманням безпеки дорожнього руху штатними та позаштатними водіями.

Підпунктом 1 п. 6 розділу І Порядку № 757 з метою забезпечення ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку штатних і позаштатних водіїв керівництвом органів поліції вживаються такі заходи: 1) забороняється водіям (судноводіям) використання транспортних засобів для поїздок, не пов'язаних із службовою діяльністю, керування незакріпленими транспортними засобами та за відсутності у них документів, які згідно з ПДР або Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 16 лютого 2004 року № 91, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 12 липня 2004 року за № 872/9471, дають право на керування транспортними засобами, а також за відсутності іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку № 757 використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов'язаних із службовою діяльністю органів поліції, всупереч їх цільовому призначенню, штатній групі (підгрупі), у власних цілях, в інтересах сторонніх юридичних і фізичних осіб, а також понад установлені норми експлуатації заборонено. За всіма фактами нецільового використання транспортних засобів проводяться службові розслідування (перевірки), за результатами яких вживаються відповідні заходи реагування.

Відповідно до п. 5.2. розділу 5 Інструкції по експлуатації службового автотранспорту ГУ НП в Черкаській області, затвердженої наказом ГУ НП від 27.01.2016 № 122, для господарського автотранспорту встановлюється режим роботи з 8-00год. до 20-00год.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, відповідно до Журналу обліку виїздів і повернення транспортних засобів у гаражі відділу Черкаського РВП Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, 05.07.2018 перший виїзд автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_3 зафіксовано о 8 год. 00 хв., а час останнього заїзду 22 год.00 хв.

Згідно висновку службового розслідування близько 21 год. 00 хв. Після закінчення обшуку позивач та старший лейтенант ОСОБА_4 повертались до місця постійної дислокації до Черкаського районного відділення поліції м. Черкаси, пров. Боженка, 3.

Між тим, старший лейтенант ОСОБА_3 змінив напрямок руху службового автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_3 та продовжив рухатись по вул. Залізняка в м. Черкасах, що не відповідає маршруту від с. Нечаївка до Черкаського районного відділення поліції та суперечить нормам п.п.1.1 п. 6 розділу І Порядку № 757 використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, де визначено, що з метою ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку водіїв, останнім заборонено використовувати автотранспорт для поїздок, не пов'язаних зі службовою діяльністю.

Також, відповідачем зазначено, що вказаний автомобіль відноситься до службового автотранспорту ГУ НП в Черкаській області, а тому позивачем порушено вимоги п. 5.2. Інструкції по експлуатації службового автотранспорту ГУ НП в Черкаській області щодо повернення автомобіля в гараж відділу до 20 год.

Крім того, проїжджаючи перехрестя вулиць Залізняка та Пилипенка в м. Черкаси, поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був помічений автомобіль НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку, водій якого вживав напій, зовні схожий на слабоалкогольний.

Старші лейтенанти поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в порушення вимог п. 1-3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» одразу не повідомили про вказану подію чергову службу, а прийняли рішення самостійно переслідувати автомобіль НОМЕР_2, який у свою чергу зупинився поблизу магазину «Делікат» по вул. Залізняка № 34/4 в м. Черкаси.

Підійшовши до вказаного автомобіля зі сторони водійської дверки, старший лейтенант поліції ОСОБА_4, не маючи правових підстав щодо складання адміністративних матеріалів та проведення огляду на стан сп'яніння водія на місці зупинки автомобіля, в порушення ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» через відчинене вікно попросив водія надати для перевірки водійське посвідчення. Натомість водій автомобіля НОМЕР_2, гр. ОСОБА_5, попросив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 пред'явити своє службове посвідчення.

У свою чергу, для ознайомлення ОСОБА_5 зі службовим посвідченням, старший лейтенант поліції ОСОБА_4, через відчинене вікно водійської дверки просунув праву руку, в якій тримав своє службове посвідчення, до салону автомобіля.

Цього ж дня, близько 22.10 год., тобто більше, ніж через годину від початку події, старший лейтенант поліції ОСОБА_4, по лінії 102 повідомив чергову службу Черкаського відділу поліції про вказану подію, яка зареєстрована до Журналу ЄО за № 35896, а на місце події направлено поліцейських УПП в Черкаській області ДПП НП України.

Проте, ОСОБА_3, в порушення ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту не вжив заходів щодо припинення порушень та не доповів про зазначені правопорушення безпосередньому або старшому прямому начальникові, не вжив заходів щодо припинення порушень з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4

Отже, позивач скоїв дії, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, оскільки недотримання у своїй діяльності нормативно-правових актів та не повідомлення чергової частини про правопорушення мало місце і підтверджується матеріалами службового розслідування.

Таким чином, судом першої інстанції помилково не взято до уваги висновку встановлені відповідачем під час службового розслідування щодо ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що в даному випадку, ГУ НП в Черкаській області, як суб'єктом владних повноважень, при винесені оскаржуваного наказу діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року - скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.