Справа № 500/79/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/79/19

06 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Матус Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.02.2019 року (а.с.187), просить:

визнати дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не включення для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати по ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року неправомірними;

зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії з 02.01.2018 року з врахуванням довідок про заробітну плату від 06.03.2009 року, виданих арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 02.01.2019 року Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області позивачу призначено пенсію за віком. ОСОБА_1 23.03.2018 року було представлено відповідачу довідки про заробітну плату за період з 01.07.1986 року по 27.02.1997 року для перерахунку пенсії, виданих 06.03.2009 року арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп". Проте, у відповідь отримано відмову з посиланням на те, що неможливо підтвердити заробітну плату за вказаний період.

Позивач вважає так дії протиправними та такими, що порушують його законні права на отримання належних йому сум пенсії, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове зсідання на 06.02.2019 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, 28.01.2019 року Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.169-172). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі "Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи", підстава його внесення зазначено - "Судове рішення про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, 30.05.2011 року, 15/Б-840, Господарський суд Тернопільської області". Оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами провести перерахунок пенсії згідно поданих довідок немає підстав. Також, позивачем не зазначено які саме періоди відповідно до довідок від 06.03.2009 року слід врахувати для проведення перерахунку пенсії. Крім того, відповідач посилалася на пропущення строку для звернення до суду з позовом.

За даних обставин, вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На адресу суду 04.02.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.176-179), у якій наголошено, що позов подано в межах строку звернення до адміністративного суду передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Довідки про заробітну плату від 06.03.2009 року отримані до ліквідації ТОВКД "Облсількомунгосп", відповідно до форми, яка діяла на момент видачі, а також нарахування такої заробітної плати підтверджується первинними документами. Водночас, такі довідки містять необхідні 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року, з яких для розрахунку пенсії враховується найбільш вигідний період пенсіонеру.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, в судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2019 року.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.02.2019 року, яка прийнята судом, та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відзначив, так як довідки про заробітну плату від 06.09.2009 року були подані позивачем у межах трьохмісячного терміну з дати призначення пенсії, пенсія з врахуванням таких має бути переглянута з дати призначення, тобто з 02.01.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.01.2018 року перебуває на обліку в Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_1 26.03.2018 року було представлено Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області довідки про заробітну плату за період з 01.07.1986 року по 27.02.1997 року для перерахунку пенсії, виданих 06.03.2009 року арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" (а.с.12-13).

В свою чергу, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 06.07.2018 року №9671/06 повідомлено, що провести перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати згідно наданих довідок, немає можливості, оскільки неможливо підтвердити заробітну плату ОСОБА_1 за вказаний період, так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі "Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи", підстава його внесення зазначено - "Судове рішення про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, 30.05.2011 року, 15/Б-840, Господарський суд Тернопільської області" (а.с.17).

Не погоджуючись з такими діями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми, в реакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

В силу приписів ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000 року, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд за періоди до 01.07.2000 року. Тобто, на підставі довідок про заробітну плату (підтверджених первинними документами) враховується заробітна плата за будь-які 5 років страхового стажу до 01.07.2000 року.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), визначено перелік документів, необхідних для призначення та перерахунку пенсії за віком.

Згідно з п.п.3 п.2.1 зазначеного Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Як передбачено ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом пп.3 п.4.2 Порядку №22-1, зокрема, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що пенсіонер має подати саме довідку про заробітну плату, в якій мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видана, а орган пенсійного фонду має право вимагати від підприємств, установ та організацій, її дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, а також перевіряти обґрунтованість її видачі. Після надходження документів пенсійний орган вирішує питання про перерахунок пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 року у справі №667/4633/15-а (№К/9901/18164/18).

Cудом з'ясовано, що позивачем 26.03.2018 року представлено відповідачу довідки про заробітну плату за період з 01.07.1986 року по 27.02.1997 року для перерахунку пенсії, виданих 06.03.2009 року арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" (а.с.12-13).

Як вбачається зі змісту довідок, такі містять суми заробітку позивача, які враховуються при обчисленні пенсії, підтверджені розрахунковими документами (відомостями), що містяться у матеріалах справи (а.с.24-164), видані на підставі особових рахунків, та вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески.

Вказані довідки підписані керівником підприємства, містять відтиск печатки ТОВКД "Облсількомунгосп" та їх форма і зміст відповідають реквізитам, визначених в додатку 1 до Порядку №22-1, в редакції чинній на момент видачі таких.

Однак, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 06.07.2018 року №9671/06 повідомлено, що провести перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати згідно наданих довідок, немає можливості, оскільки неможливо підтвердити заробітну плату ОСОБА_1 за вказаний період, так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі "Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи", підстава його внесення зазначено - "Судове рішення про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, 30.05.2011 року, 15/Б-840, Господарський суд Тернопільської області" (а.с.17).

У відповідності до листа Державного архіву Тернопільської області від 27.02.2018 року №Ю-2/04-11 документи з особового складу Тернопільського "Облсількомунгоспу" на збереження в держархів області не надходили (а.с.14).

Аналогічного змісту надано лист від 26.02.2018 року №95 архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації (а.с.16).

Документальні матеріали з особового складу (накази про прийняття та звільнення працівників, відомості про нарахування заробітної плати, тощо) ТОВКД "Облсількомунгосп" на зберігання не надходили і до архівного відділу Тернопільської міської ради, про що повідомлено листом від 27.02.2018 року №249/26-3.02 (а.с.15).

Однак, той факт, що документи від ТОВКД "Облсількомунгосп" не поступали в архіви, не спростовує правильності виданих 06.03.2009 року довідок про заробітну плату позивача, діючим на той час підприємством.

Суд відзначає, що позивач не може бути позбавлений свого права на збільшення розміру пенсії згідно з вказаними довідками через неможливість перевірки її достовірності органами Пенсійного фонду, у зв'язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Надана відповідачеві довідка (а.с.12-13) в необхідній мірі відповідає вимогам Порядку №22-1, містить необхідні реквізити.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про те, що дії відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату за період з 01.07.1986 року по 27.02.1997 року для перерахунку пенсії, виданих 06.03.2009 року арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" є протиправними, оскільки вказані довідки відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядок №22-1, у сукупності з іншими наданими позивачем документами, мають бути враховані для здійснення перерахунку пенсії позивача.

При цьому, суд не може погодитись з доводами щодо правомірності його дій з огляду на не зазначення які саме періоди відповідно до таких довідок слід врахувати для проведення перерахунку пенсії, оскільки у відповідності до абз.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п.4.2 Порядку 22-1 під час перерахунку пенсії як позивачем, так і відповідачем повинна бути дотримана процедура звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії з визначенням періоду, який необхідно врахувати для розрахунку пенсії.

Довідки про заробітну плату за період з 01.07.1986 року по 27.02.1997 року для перерахунку пенсії, видані 06.03.2009 року арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп", містять необхідні 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року, з яких для розрахунку пенсії враховується, на думку позивача, найбільш вигідний період пенсіонеру, тобто з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на пропущення строку звернення з позовом до суду, оскільки про порушення своїх прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 дізнався з відмови пенсійного органу, викладеної у листі від 06.07.2018 року, а в суд звернувся 04.012019 року. Тобто, в межах шестимісячного строку визначеного ч.2 ст.122 КАС України.

Таким чином, оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не включення для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати по ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року не відповідають передбаченим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, відтак є протиправними, а позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Що стосується позовних вимог зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 02.01.2018 року з врахуванням довідок про заробітну плату від 06.03.2009 року, виданих арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року, то слід зазначити наступне.

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд враховує положення обов'язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі "Олссон проти Швеції" (Olsson v. Sweden) від 24.03.1988 року.

При вирішенні вказаної справи Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п.1 статті 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п.65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного, з метою повного захисту порушеного права позивача на перерахунок пенсії, суд вважає за необхідне зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату від 06.03.2009 року, виданих арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року однак з 26.03.2018 року, з огляду на те, що такі довідки відповідачу було представлено лише 26.03.2018 року (а.с. 17), а під час звернення з заявою 02.01.2018 року для призначення пенсії таких довідок відповідачу не надавав, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення частково.

Суд враховує те, що позивач не надав протягом 3 місяців з дати призначення пенсії додаткових документів для її перерахунку, а тому перерахунок його пенсії можливий лише з 26.03.2018 року (дати подачі довідки про заробітню плату).

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Також суд враховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст.1, 3, ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19, ст.22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не включення для обчислення пенсії ОСОБА_1 місце (проживання: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) заробітної плати по ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року неправомірними.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ) здійснити перерахунок пенсії з 26.03.2018 року з врахуванням довідок про заробітну плату від 06.03.2009 року, виданих арбітражним керуючим, ліквідатором ТОВКД "Облсількомунгосп" за період з 01.10.1991 року по 30.09.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.