Справа № 1340/6156/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/6156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гладія Р.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3, в якій позивач просить суд:

-зобов'язати Нововитківську сільську раду Радехівського району Львівської області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 2,0 га на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що неодноразово зверталася до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 2,0 га на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області. Вважає, що Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області рішень про надання земельної ділянки ОСОБА_3 не приймалось, а, відтак, відповідачем вимоги Земельного кодексу України не дотримано.

Ухвалою від 26.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

14.01.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 21.01.2019 року замінено засідання для розгляду по суті підготовчим засіданням.

12.12.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 09.01.2019 року. Зазначає, що 14.11.2018 року на 28 сесії 7 скликання розглянуто заяву гр.ОСОБА_3 від 09.11.2018 року та прийнято рішення за №16 про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2000 га для передачі у власність в с.Новий Витків, урочище біля «Янца», Радехівського району Львівської області із земель запасу (землі, не надані у власність або користування, землі сільськогосподарського призначення).

07.02.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив на позову заяву. Зазначає, що рішення Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області №16 від 14.11.2018 року отримано позивачем лише 28.12.2018 року. Представник позивача також зазначає, що позивач зверталася із заявою про надання земельної ділянки в межах розмірів, що встановлені Земельним кодексом України, і така на переконання представника позивача не розглянута у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

09.11.2018 року ОСОБА_3 подано Нововитківському сільському голові заяву про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовано площею 2 га та відповідно просила надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області в межах населеного пункту.

14.11.2018 року на 28 сесії 7 скликання Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області розглянуто заяву гр.ОСОБА_3 від 09.11.2018 року та прийнято рішення за №16 про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2000 га для передачі у власність в с.Новий Витків, урочище біля «Янца», Радехівського району Львівської області із земель запасу (землі, не надані у власність або користування, землі сільськогосподарського призначення).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу країни, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а)для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б)для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в)для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г)для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ)для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д)для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що законодавцем встановлений чіткий алгоритм дій суб'єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень: або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Згідно матеріалів справи, 09.11.2018 року ОСОБА_3 подано Нововитківському сільському голові заяву про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовано площею 2 га та відповідно просила надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області в межах населеного пункту.

14.11.2018 року на 28 сесії 7 скликання Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області розглянуто заяву гр.ОСОБА_3 від 09.11.2018 року та прийнято рішення за №16 про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2000 га для передачі у власність в с.Новий Витків, урочище біля «Янца», Радехівського району Львівської області із земель запасу (землі, не надані у власність або користування, землі сільськогосподарського призначення).

Тобто, відповідачем було прийнято відповідне рішення, як того вимагає стаття 118 ЗК України.

Суд звертає увагу, що рішення Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області за №16 від 14.11.2018 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2000 га для передачі у власність в с.Новий Витків, урочище біля «Янца», Радехівського району Львівської області із земель запасу (землі, не надані у власність або користування, землі сільськогосподарського призначення) позивачем не оскаржено.

Покликання представника позивача на те, що відповідачем протиправно надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,2000 га, а не 2,0 га згідно заяви позивача від 09.11.2018 року, суд вважає необґрунтованими.

Частиною 1 ст.121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б)для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідачем при прийняті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2000 га не порушено вимоги ст.121 ЗК України.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст.ст.14, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про зобов'язання до вчинення дій - відмовити повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя Крутько О.В.