Справа № 1140/3390/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3390/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року (суддя Петренко О.С., повний текст ухвали складений 08.01.2019) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 05 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії, викладене у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.06.2018, та визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_2 протиправною, зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 07.10.2009 шляхом призначення відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 залишено без руху на надано строк для усунення недоліків, оскільки зміст позову свідчить про те, що пенсія позивачу не нарахована, не виплачена, про порушення його прав та інтересів стало відомо в 2009 році. Позивач звернувся до суду 11.12.2018, тобто з пропуском строку звернення за захистом прав та законних інтересів.

Позивачем, на виконання вимог ухвали від 14.12.2018, було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду та письмові докази.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року позов повернуто позивачеві, оскільки суд дійшов висновку про неповажність вказаних у клопотанні підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви, поданої позивачем, свідчить, що про порушення прав ОСОБА_2 дізнався в 2016 році, коли відповідач відмовив йому у поновленні пенсії листом № 4333/03-26 від 22.04.2016, відмова оскаржена позивачем у судовому порядку, проте постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що строк для звернення до суду позивачем пропущено у звязку з тим, що про порушення прав позивач був обізнаний з 2009 року, проте ані позов, ані матеріали справи не містять відомостей та доказів існування обєктивних обставин, які обумовили неможливість звернення позивача до суду з позовом після прийняття Конституційним Судом України рішення від 07 жовтня 2019 року за № 25-рп/2009.

В обґрунтування клопотання та апеляційної скарги апелянт зазначає, що 07.04.2016 представник позивача звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, проте листом від 22.04.2016 відповідач відмовив у поновленні пенсії, обґрунтовуючи її тим, що позивачем не було надано документу, що посвідчує особу, а також тим, що між Україною та Ізраїлем не укладено міжнародного договору, який би регулював питання виплати пенсії. Вказану відмову було оскаржено до суду, проте постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі № 398/2995/16-а позивачеві було відмовлено у задоволенні позову, оскільки представником позивача не надано відповідачеві разом із заявою про поновлення виплати пенсії копію посвідчення особи (паспорт громадянина України або інший документ, виданий Україною, що засвідчує особу позивача, місце проживання (реєстрації), вік).

З огляду на викладене, уповноважений представник повторно звернулася до відповідача з усіма оригіналами документів, проте 08.06.2018 отримав відмову відповідача № 1634/02-03 від 04.06.2018, обґрунтовану тим, що поданий паспорт громадянина України для виїзду за кордон не відповідає Порядку № 22-1 та недотримана вимога особистого звернення про поновлення пенсії, що стало підставою для повторного звернення до суду за захистом прав 05 грудня 2018 року.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 фактично оскаржує відмову відповідача у поновленні виплати пенсії з підстав невідповідності документів, що посвідчують особу та недотримання вимог щодо особистого звернення заявника вперше, про вказані підстави відмови у поновленні виплати пенсії дізнався лише з відповіді від 04.06.2018, що не заперечується відповідачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що нормами КАС України також встановлені строки звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, що свідчить про неправомірну відмову суду у прийнятті до розгляду позовної заяви в цілому.

Таким чином, поновлення порушеного, на думку особи, права щодо нарахування та виплати пенсії можливе за минулий час в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про відсутність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2

З метою забезпечення права особи доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 в адміністративній справі № 1140/3390/18 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з 14 березня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров