Справа № 810/4253/15
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4253/15 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року (прийняту в порядку письмового провадження, суддя Харченко С.В.) у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області до публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита», у якому просило стягнути з публічного акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 у загальному розмірі 50615 грн. 39 коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та неповним дослідженням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, адже, не маючи належних доказів понесення позивачем витрат неможливо встановити сам факт наявності заборгованості відповідача по справі та розмір такої заборгованості. Зазначено також, що публічне акціонерне товариство "Агрокомбінат "Калита" в силу положень абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР є звільненим від відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року зупинено провадження у справі № 810/4253/15 до набрання законної сили рішення у справі № 810/162/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання незаконними та неправомірними дій.

Справа № 810/4253/15 надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду.

Оскільки, постанова Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у справі № 810/162/16 набрала законної сили, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року провадження у справі поновлено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що публічне акціонерне товариство "Агрокомбінат "Калита" (ідентифікаційний код 00857290, місцезнаходження: 07420, Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Червоноармійська, буд. 14) зареєстроване в якості юридичної особи 06.04.2000 (копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 14-15).

Як платник страхових внесків відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області за № /1006, що підтверджується відомостями, наведеними в картці особового рахунку відповідача (а.с. 6).

Таким чином, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розумінні Закону України № 400/97-ВР.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки згідно з даними особового рахунку страхувальника у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за серпень 2015 року, та посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV та розділ 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон України № 400/97-ВР), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон України № 1788-XII) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).

Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, із набранням чинності з 1 січня 2004 року Законом України № 1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився.

До набрання чинності Законом України № 1058-IV обов`язок щодо відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII, було передбачено Законом України № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, у розумінні Закону України № 1058 - IV, грошові кошти, які сплачуються суб'єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII, є страховими внесками.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 розділу 6 Інструкції).

Згідно з пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, а саме: розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII, розмір фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_32, що підлягає відшкодуванню відповідачем за вказаний вище період, становить 50615 грн. 39 коп.

З матеріалів справи вбачається, що територіальним органом Пенсійного фонду України вручено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в яких зазначено виплачені суми пенсій разом з витратами на їх доставку, що підтверджується копіями повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 8 зворот, а.с. 10 зворот).

Склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 (а.с. 6), розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с. 7, 9, 11, 12, 13), банківськими виписками та копіями листів Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" від 31.08.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150828/2487 та Калитянського відділення № 1 Публічного акціонерного товариства Юнекс Банк" від 02.09.2015 № 03-02-15 (а.с. 182, 184).

Крім того, матеріали справи містять лист Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 28.08.2015 № 10050/04 (а.с. 189), в якому повідомляється про те, що станом на 01.09.2015 пенсії за серпень 2015 року профінансовано та виплачено наведеним вище громадянам у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта стосовно не доведення позивачем факту понесення територіальним органом Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у загальному розмірі 50615 грн. 39 коп. є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в силу приписів пункту 1 статті 1 та абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України № 400/97-ВР для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що з огляду на суб'єктний склад для платників фіксованого сільськогосподарського податку зроблено виключення, в силу якого вони не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України № 1058-IV.

Разом з тим, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким до Податкового кодексу України внесено зміни, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Внаслідок змін у правовому регулюванні, що відбулись у податковому законодавстві (виключення положень про фіксований сільськогосподарський податок), відпали і підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України № 1788-ХІІ, оскільки з 01.01.2015 правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

В той же час, для платників окремої (четвертої) групи платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин, твердження апелянта про відсутність у публічного акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" обов'язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з огляду на приписи абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України № 400/97-ВР суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, у вказаному вище розмірі.

Доказів того, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, на підставі яких подано позов, оскаржувались або були скасовані відповідачем не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у справі №810/162/16, яка набрала законної сили 22.03.2016, у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за серпень 2015 р. на загальну суму 50615,39 грн. протиправними - відмовлено.

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що судом підтверджено наявність у публічного акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" обов'язку щодо відшкодування Управлінню Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам протягом серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у зв'язку з наданими достатніми доказами, що підтверджують доставку та виплату пенсії УПФУ у місті Броварах та Броварському районі Київської області, колегія суддів погоджується з рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у вказаному вище розмірі, публічним акціонерним товариством "Агрокомбінат "Калита" суду апеляційної інстанції надано не було.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко