Справа № 480/4852/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р. справа № 480/4852/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - Пєтухова А.Ю.

представника відповідача - Тертичного А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4852/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНАВТОС" до Управління з питань праці Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАНАВТОС" звернулося до суду з позовною заявою до Управління з питань праці Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 09.11.2018 №ОМС-СМ1594/830/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в сумі 335070грн. Свої вимоги мотивує тим, що за результатами інспекційного відвідування позивача, Управлінням Держпраці у Сумській області 09.11.2018 винесена постанова про накладення штрафу за допуск до роботи трьох працівників без укладення трудового договору, що є порушенням вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України. На думку позивача, вказана постанова є протиправною, оскільки з громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені договори підряду, які відповідають вимогам Цивільного кодексу України. Крім того, відповідач, надаючи оцінку цивільно-правовим договорам вийшов за межі своїх повноважень, оскільки він повинен перевіряти лише трудові правовідносини. Тому дії ТОВ "ПАНАВТОС" щодо укладення договорів підряду не можуть бути розцінені, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що свідчить про відсутність в діях товариства ознак порушення ч.ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Ухвалою суду від 14.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з викликом сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в ході інспекційного відвідування позивача встановлено факт допущення до роботи 3 осіб без укладення трудового договору. Так, здійснюючи виконання замовлень на перевезення вантажів автомобільним транспортом, у тому числі міжнародні перевезення вантажів, керівництвом ТОВ "ПАНАВТОС" залучались громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на виконання роботи водіїв транспортних засобів. Фактично цими договорами не передбачалося отримання певного матеріального результату роботи, а передбачався процес праці за професією водія автотранспортного засобу (підпункти 1.1, 2.1 договору), за що і здійснюється виплата коштів. Договорами передбачено, що підрядник (фізична особа) зобов'язаний суворо виконувати всі вказівки замовника ТОВ "ПАНАВТОС". Праця за цими договорами не є юридично самостійною, а здійснюється в межах та за видами діяльності всього товариства з систематичним виконанням трудових функцій, що підтверджується отриманням оплати за виконану роботу щомісячно за фактичний період часу. Тобто, фізичні особи систематично виконували трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваних робіт, у встановлений строк. Крім того, на думку відповідача, за договором підряду на перевезення вантажів, перевізник повинен займатися господарською діяльністю з відповідною реєстрацією в податковому органі, мати відповідні дозволи, зокрема, і на міжнародні перевезення. Проте, громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали у позивача водіями, а не надавали послуги як перевізники. Таким чином, вказані особи допущені до роботи без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог частин першої та третьої статті 24 КЗпП України (т.2 а.с.29-37).

07.02.2019 представником позивача надана суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач не спростував у відзиві на позовну заяву твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог (т. 2 а.с.72-87).

Представник позивача Пєтухов А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Тертичний А.Д. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу начальника Управління Держпраці України в Сумській області №18 від 24.09.2018, прийнятим за результатами аналізу інформації отриманої від Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (лист від 15.08.2018 №17478/08-14), проведено інспекційне відвідування ТОВ "ПАНАВТОС", з питань дотримання трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин.

Згідно з актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 08.10.2018 №ОМС-СМ1594/830/НД/АВ, встановлено порушення вимог додержання законодавства про працю, а саме: частин першої, третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (т. 1 а.с.29-34).

На підставі акту інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Сумській області винесена постанова від 09.11.2018 №ОМС-СМ1594/830/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в сумі 335070 грн. за допуск до роботи 3-х працівників без укладення трудового договору, що є порушенням вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України (т.1 а.с.37).

Не погодившись з рішенням відповідача ТОВ "ПАНАВТОС" звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509).

З матеріалів справи вбачається, що основним видом економічної діяльності юридичної особи ТОВ "ПАНАВТОС" є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД 52.29).

Товариством отримано ліцензію Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.10.2016 №747, якою дозволені види робіт: міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями.

З 01.05.2017 введений в дію штатний розпис ТОВ "ПАНАВТОС", згідно якого передбачено 7 водіїв автотранспортних засобів. Штатним розписом від 01.06.2018 передбачено 5 водіїв автотранспортних засобів.

Крім штатних водіїв, товариством з громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 систематично протягом червня 2017 року - червня 2018 року заключалися договори підряду.

На підставі договорів підряду вказані особи виконували роботу водія більше одного року (з червня 2017 року по червень 2018 року).

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

З матеріалів справи вбачається, що фактично предметом договорів підряду з громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначено виконання трудової функції водія автотранспортного засобу (підпункти 1.1, 2.1 договору), за що і здійснюється виплата коштів вказаним особам.

Договорами підряду також передбачено, що підрядник (фізична особа) зобов'язаний суворо виконувати всі вказівки замовника ТОВ "ПАНАВТОС" (підпункт 6.1.2 договору).

Праця за цими договорами не є юридично самостійною, а здійснюється в межах та за видами діяльності всього товариства з систематичним виконанням трудових функцій, що підтверджується отриманням оплати за виконану роботу щомісячно за фактичний період часу.

Періодичність укладення договорів підряду та додаткових угод до них свідчить про системний характер виконання роботи водія транспортного засобу громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Тобто, вказані фізичні особи систематично виконували трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваних робіт, у встановлений строк.

Крім того, згідно умов укладених договорів виконувана ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 робота не передбачає отримання певного матеріального результату, не є разовою, натомість має системний характер, виконується за професією, у чітко визначений час, тому може виконуватися лише в рамках трудових відносин - виробничого процесу на умовах трудового договору.

Підтвердженням такого висновку суду є наступне.

На виконання цивільно-правових угод ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складалися акти приймання-передачі виконаної роботи.

Оплата Виконавцям за актами приймання-передачі робіт здійснювалась саме за процес виконання роботи, що характерно для трудових відносин, а не за виконання конкретного обсягу робіт за цивільно-правовим договором.

Необхідно також зазначити, що пунктами 7.1, 7.4 договорів підряду передбачено, що сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством.

Підрядник за цим договором несе наступну відповідальність: за порушення умов зобов'язання щодо якості робіт стягується штраф в розмірі десяти відсотків вартості неякісних робіт.

Встановлення матеріальної відповідальності працівників за вищезазначені дії врегульовано положеннями Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За приписами статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Отже, встановлення для підрядника відповідальності є підтвердженням трудових відносин між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а не виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

При залученні фізичних осіб ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до виконання роботи водіїв ТОВ "ПАНАВТОС" фактично здійснено організацію їх трудової діяльності шляхом надання робочого місця і необоротних активів товариства у вигляді транспортних засобів та встановлено матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов'язань (розділ 7 договорів підряду).

Крім того, фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 у періоді з червня 2017 року по червень 2018 року постійно здійснювалися міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями, що належали ТОВ "ПАНАВТОС" (власні або орендовані). Але виконання цієї роботи за цивільно-правовими договорами може здійснюватися тільки суб'єктами господарської діяльності на підставі відповідної ліцензії (відповідно до статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності"), на відміну від виконання роботи водія на підставі трудового договору.

Проте, громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не були суб'єктами господарської діяльності, не мали відповідної ліцензії, а тому не могли виконувати роботи (надавати послуги) з перевезення товарів за договорами підряду.

Матеріалами справи підтверджено, що у ТОВ "ПАНАВТОС" в наявності є ліцензія Державної служби України з безпеки на транспорті від 20 жовтня 2016 року №747 (дозволені види робіт: міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів; внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями), в той час як чинним законодавством не передбачено отримання такої ліцензії фізичними особами.

Тому, даний факт також свідчить про трудові відносини між ТОВ "ПАНАВТОС" та фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Що стосується додаткових угод до договорів підряду, то їх складення після проведення інспекційного відвідування не змінює суті відносин вказаних фізичних осіб з ТОВ "ПАНАВТОС" з трудових на інші, оскільки вони фактично виконували роботу водіїв транспортних засобів в межах господарської діяльності товариства.

Враховуючи наведене, в даному випадку правовідносини між позивачем та вказаними особами носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, при цьому, дії позивача щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового перешкоджає реалізації працівником права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки. Посилання позивача на порушення порядку проведення інспекційного відвідування та перевищення своїх повноважень відповідачем є безпідставними, оскільки при проведенні інспекційного відвідування ТОВ «ПАНАВТОС» інспектором праці не проводилося тлумачення характеру правовідносин між сторонами цивільно-правового договору. Насамперед, вивчалося питання організації трудової діяльності фізичних осіб на товаристві та належного оформлення трудових відносин з ними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення позивачем вимог частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 09.11.2018 №ОМС-СМ1594/830/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНАВТОС", у суду відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНАВТОС" до Управління з питань праці Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 09.11.2018 №ОМС-СМ1594/830/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення виготовлений 11.03.2019.