Справа № 264/375/19
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/375/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Вінтоняка Владислава Васильовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 08 січня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 08 січня 2019 року о 13.51 годині ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.Нікопольському в Кальміуському районі м.Маріуполя та біля будинку №2 не зупинився перед трамваєм, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.8 ПДР України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час, між тим він зупинився перед зупинкою трамваю та пропустив пішоходів, які виходили з трамваю та почав рух після того, як всі пішоходи покинули проїжджу частину. Між тим, інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач, відповідно до наданої заяви, підтримує в повному обсязі свої позовні вимоги та просить задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду письмові заперечення та диск з відеозаписом, які долучені до матеріалів справи.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 08 січня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 845415 інспектором Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Вінтоняк В.В. водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 08 січня 2019 року о 13.51 годині, керуючи автомобілем Volkswagen Passat державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.Нікопольському в Кальміуському районі м.Маріуполя та біля будинку №2 не зупинився перед трамваєм, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.8 ПДР України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що зупинився перед зупинкою трамваю та пропустив пішоходів, у подальшому він почав рух після того, як всі пішоходи покинули проїжджу частину.

Згідно постанови серії ЕАВ№ 845415 ОСОБА_1 порушив п. 18.8 ПДР України.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ст. 255 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюється порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Отже, інспектор патрульної поліції наділений повноваженнями щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідної постанови про накладення стягнення в разі виявлення, на його думку, порушення Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що факт правопорушення ОСОБА_1 було зафіксоване інспектором поліції на пр.Нікопольському в м.Маріуполя, а зупинення автомобілю позивача та проведення процедури розгляду справи, винесення постанови поліцейським відбувалося вже на вул.Заозерній в м.Маріуполі.

Таким чином, інспектором поліції, що виніс постанову серії ЕАВ№ 845415, порушено процедуру розгляду та винесення постанови про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим постанова підлягає скасуванню.

Інші обставини справи та доводи відповідача суд вважає досліджувати недоцільним, оскільки було порушено процедуру винесення рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова має бути скасована.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Вінтоняка Владислава Васильовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2019 року серії ЕАВ № 845415 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю. О. Матвєєва