Справа № 1440/2155/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА У Х В А Л А
11 березня 2019 р. № 1440/2155/18
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження
заяву: позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про:визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач 1 або Головне управління) про визнання протиправним рішення від 13.07.2018 № 2297-Г-07 та від 30.07.2018 № 2511-Г-07 щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії та зобов'язання відповідача 1 здійснити перерахунок та індексацію раніше призначеної пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни, з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок і доплат, згідно із Законом України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», статтями 27, 28, 40, 42, 43, 49 Закону України від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058); Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІ «Про індексацію грошових доходів населення», у відповідності до вимог статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 13.09.2016 року № 18/198вих-16, провести відповідні виплати, починаючи з 01.12.2015, з урахуванням раніше виплачених сум, і виплачувати та індексувати пенсію в подальшому з урахуванням змін в пенсійному законодавстві довічно.
Рішенням від 17.01.2019 суд задовольнив позовні вимоги позивача частково зобов'язав Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести, відповідно до статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», індексацію призначеної з 11.06.2013 пенсії ОСОБА_1 та виплатити відповідну суму.

04.02.2019 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання щодо позовних вимог про підвищення призначеної пенсії за вислугу років як дитині війни, починаючи з 01.12.2015.

Ухвалою від 19.02.2019 суд призначив розгляд заяви на 25.02.2019.

Представник відповідача 2 подав письмові пояснення щодо заяви позивача та просив залишити позовні вимоги в частині з 11.06.2013 по 05.03.2018 без розгляду (ар. с. 142).

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли права позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідачів, якщо позивач вважав, що їхніми діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог (періоду, з якого позивачу не нараховують та не виплачують доплату підвищення як дитині війни, - з 01.12.2015), суд дійшов висновку, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 № 390/1306/17, від 03.04.2018 №489/2361/17, ухвалі Верховного Суду від 21.12.2018 № 2540/3083/18.

Згідно з частиною четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248, 256, 252, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області нарахувати та виплатити підвищення призначеної пенсії за вислугу років як дитині війни, за період з 01.12.2015 по 05.03.2018, залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна