Справа № 810/1492/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1492/18
УХВАЛА

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у місті Києві заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - залишено без задоволення, додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - залишено без змін.

07 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, пов'язаних з оскарженням в суді апеляційної інстанції додаткового рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення заяви, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити розгляд заяви за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розподіл судових витрат врегульовано статтею 139 КАС України. Так, вищевказаною статтею визначено наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про стягнення судових витрат.

У вищевказаній заяві позивач звертається до суду щодо стягнення судових витрат, що пов'язані з оскарженням в суді апеляційної інстанції додаткового рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року.

Так, позивачем було подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року.

За наслідками розгляду вищевказаної апеляційної скарги було прийнято постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - залишено без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - залишено без змін.

Відтак, з огляду на вищевикладені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що підстави для стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги ОСОБА_2 відсутні, оскільки апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 132, 134, 252 Кодексу адміністративного судочинства України , апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

Повний текст виготовлено 11.03.2019

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма