Справа № 640/105/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/105/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Сорочка Є.О.,
при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Управління державної охорони України про визнання протиправною та скасування постанови № 56330049 від 11.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Управління державної охорони України про визнання протиправною та скасування постанови № 56330049 від 11.12.2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Управління державної охорони України, в якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2017 року Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/1337/17 був виданий виконавчий лист про поновлення підполковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України.
З урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2018 року про виправлення помилки у виконавчому документі, боржником у вказаному вище виконавчому листі зазначено Управління державної охорони України.
10 травня 2018 року за заявою позивача Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ було відкрито виконавче провадження № 56360049 з виконання зазначеного виконавчого листа № 826/1337/17.
11 грудня 2018 року відповідач, керуючись вимогами п. 9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з виконанням у повному обсязі виконавчого документу, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.
Позивач, не погоджуючись з рішенням щодо закінчення виконавчого провадження № 56360049, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII), Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) та іншими.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Частиною 1 статті 1 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконавче провадження № 56360049 було відкрито на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/1337/17 про поновлення підполковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України, а 11.12.2018 року його закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: листа № 2/6-1016 від 06.12.2018 року, витягу з наказу № 745-ос від 03.12.2018 року та витягу з послужного списку ОСОБА_1 , останнього було поновлено на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів, а накази № 411-ос від 15.09.2016 року, № 588-ос від 24.11.2016 року, № 627-ос від 14.12.2016 року, №646-ос від 23.12.2016 року щодо продовження терміну перебування у розпорядженні та № 642-ос про накладення дисциплінарного стягнення на позивача було скасовано та внесено зміни до наказу №218-ос від 28.04.2017 року.
Про вказані обставини Управління державної охорони України повідомило відповідача, у зв`язку з чим останнім було винесено оскаржувану постанову.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону № 1404-VIII рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було передчасно винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки до трудової книжки стягувача не було внесено відповідного запису про поновлення на роботі.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що разом із листом № 2/6-1016 від 06.12.2018 року на адресу державного виконавця було надіслано копію витягу з наказу від 03.12.2018 року №745-ос та копію витягу з послужного списку, а листом № 2/6-1015 від 06.12.2018 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано копію витягу з наказу від 03.12.2018 року №745-ос.
Колегія суддів зазначає, що в надісланому Управлінням державної охорони України на адресу головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. витягу з наказу від 03.12.2018 року №745-ос відсутній пункт 5, яким наказано: «Внести зміни до наказу Управлінням державної охорони України від 28.04.2017 року №218-ос щодо звільнення підполковника ОСОБА_1 з військової служби, а саме абзац третій пункту 1 викласти у такій редакції: «підполковника ОСОБА_1 (А-031930), заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів. Виключити його зі списків особового складу всіх видів забезпечення та направити на військовий облік до Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату.».
На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає твердження позивача про неналежну перевірку відповідачем стану виконання рішення суду таким, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду.
Щодо доводів позивача про фактичне невиконання третьою особою рішення суду та фактичний недопуск його до виконання службових обов`язків, колегія суддів зазначає, що вказані обставини в контексті приписів ст. 65 Закону № 1404-VIII не можуть бути враховані при наданні оцінки правомірності оскаржуваної постанови, оскільки вони не віднесені до критеріїв за якими державний виконавець робить висновок щодо виконання рішень суду.
На підставі вищенаведеного та відповідно до наявних в матеріалах справи документів, колегія суддів приходить до висновку, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. було передчасно винесено постанову від 11 грудня 2018 року №56360049 про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На думку колегії суддів, оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Згідно з ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 11 грудня 2018 року №56360049 про закінчення виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А.
Стягнути за рахунок Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 272, 287 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.