Справа № 127/2709/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №127/2709/19
Провадження № 2-а/127/35/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Аксененка Антона Петровича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК №216918 від 23 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Аксененка А.П. про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК №216918 від 23 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2019 року відповідачем винесено постанову серії НК №216918 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, він 23 січня 2019 року о 09.50 год. на автодорозі М-21 Житомир - Могилів - Подільський рухався за кермом автомобіля «Mercedes Sprinter», д/н НОМЕР_3, з ознаками технічно несправного транспортного засобу, а саме тріщина лобового скла в районі склоочисників, чим порушив вимоги п.п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень.

Позивач вважає, що дії поліцейського СРПП Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Аксененка А.П. є протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, відповідачем справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не була розглянута по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, відповідач не ознайомив позивача з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не було з»ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств - виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Випадки, коли експлуатація транспортних засобів заборонена, встановлені пунктами 31.4.1 - 31.4.7, 31.5 та 31.6 Правил дорожнього руху України. В жодному із цих пунктів не передбачено заборону використання транспортного засобу при наявності тріщин на лобовому склі. Пунктом 31.4.7 Правил дорожнього руху заборонено експлуатацію лише тих транспортних засобів, на яких не має передбачених конструкцією скла. Вказані у постанові сколи та тріщини на лобовому склі автомобіля не можуть вважатися а ні додатковим предметом, а ні нанесенням на скло покриттям, не погіршують прозорість скла та жодним чином не обмежують оглядовість з місця водія, що вказує на відсутність в діях позивача порушення ПДР України, а саме п. 31.4.7 «в» ПДР, оскільки при наявності сколів та тріщин на вітровому склі експлуатація автомобіля не забороняється. Крім того, матеріали справи не містять зазначення розміру тріщин на лобовому склі автомобіля та того, чи обмежують ці тріщини та сколи оглядовість з місця водія, чи погіршують його прозорість та в якому ступені.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що має бути скасована, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, жодного доказу вчинення ним правопорушення відповідачем не надано.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач Аксененко А.П. у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2019 року позивачу був наданий термін для усунення недоліків позову, який він усунув у наданий судом строк.

11 лютого 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18 лютого 2019 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 26 лютого 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 23 січня 2019 року о 09.50 год. на автодорозі М-21 Житомир - Могилів - Подільський рухався за кермом автомобіля «Mercedes Sprinter», д/н НОМЕР_3, з ознаками технічно несправного транспортного засобу, а саме тріщина лобового скла в районі склоочисників, чим порушив вимоги п.п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень.

Як зазначив у своєму позові позивач, а також як вбачається із оглянутого наданого ним відеозапису події, яка мала місце за участю сторін 23 січня 2019 року, відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 245, 268, 276, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова є незаконною, оскільки у ній не зазначено про наявність будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості її винесення.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з»ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення позивачем правопорушення не надано.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в оскаржуваній постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії НК №216918 від 23 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 126, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, тел. НОМЕР_4) до поліцейського СРПП Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Аксененка Антона Петровича (адреса: 21029, м. Вінниця, вул. Мечнікова, 7) про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК №216918 від 23 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Визнати дії поліцейського СРПП Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта Аксененка Антона Петровича при винесенні постанови серії НК №216918 від 23 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серіїНК №216918, винесену 23 січня 2019 року поліцейським СРПП Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Аксененком Антоном Петровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень, та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: