Справа № 360/3579/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №360/3579/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Міронової Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Пляшкова К.Ю.) від 27 грудня 2018 року у справі № 360/3579/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення від 08.08.2018 № 1818, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнати протиправним та скасування рішення від 08.08.2018 № 1818 щодо відмови у призначенні пенсії за віком за списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 пункту 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання зарахувати період навчання в середньому професійно-технічному училищі № 94 м. Лисичанська Луганської області за професією «оператор технологічних установок» з 01.09.1983 по 17.07.1986 до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за списком № 1 згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та призначити і виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах за списком № 1 згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення від 08 серпня 2018 року №1818 щодо відмови у призначенні пенсії за віком за списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 пункту 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період навчання у Середньому професійно-технічному училищі № 94 м. Лисичанська Луганської області з 01 вересня 1983 року по 17 липня 1986 року; зобов'язано повторно розглянути заяву від 03 серпня 2018 року про призначення/перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області призначити і виплатити пенсію відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідно до довідки про навчання в ПТУ № 94 від 22.09.2017 № 533 позивач навчався за професією «оператор технологічних установок», а працевлаштувався після закінчення навчання «апаратником піролізу». Таким чином, законних підстав для зарахування періоду навчання в пільговий стаж не має.

Позивачем та його представником на адресу суду апеляційної інстанції через засоби електронного з'язку надіслано заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 03.08.2018, в якій просив призначити йому пенсію за віком Списком № 1.

Рішенням від 08.08.2018р. № 1818 відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог пункту 1 статті 114 пункту 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу. У позивача підтверджено загального стажу 24 роки 10 місяців 07 днів, із них підтверджено для визначення права по Списку № 1 07 років 04 місяці 22 дні. З посиланням на статтю 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» зазначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу роботи учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановленні для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. У зв'язку з тим, що згідно з довідкою про навчання в ПТУ № 94 м. Лисичанська Луганської області, позивач навчався за професією «оператор технологічних установок», а працевлаштувався після закінчення навчання «апаратником піролізу» законних підстав для зарахування періоду навчання в пільговий стаж не має.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним є рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу з підстави не зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, часу навчання позивача в СПТУ № 94 м.Лисичанська з 01.09.1983 по 17.07.1986.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більш як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Згідно із Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 року, розділ Х «Переробка нафти, вугілля, газу та сланцю» передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі перелічені нижче працівники, зайняті у виробництвах: перегонки і крекінгування сірчистих нафт і вироблення з них нафтопродуктів; перегонки сланцевих і вугільних смол; піролізу сірчистих нафтопродуктів; ректифікації ароматичних вуглеводнів, компримування і фракціонування газів, що містять сірководень і окис вуглецю; алкілування сірчистого сировини; етіолування бензину; кислотної, селективної, гідроочищення і депарафінізації нафтопродуктів і штучного рідкого палива; дефеноляції вод; парафіну; церезина; каталізатора і алкілфенольних присадок до нафтопродуктів; коксу; синтетичних продуктів з нафтосировини; полукоксования твердого палива; очищення газів від сірчистих сполук і окису вуглецю; гідрування твердого палива і сірчистих нафтопродуктів; синтезу вуглеводнів; переробки продуктів гідрування, синтезу, напівкоксування, коксування і газифікації твердого палива; сажі, а саме робочі, у тому числі апаратники та їх помічники, старші апаратники, оператори та їх помічники, старші оператори.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Кабінетом Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, що діяв до 11.03.1994 року, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003 року, містять в собі розділу Х «Переробка нафти, газу, газового конденсату, вугілля і сланцю» в якому передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті у виробництвах: перегонки, крекінгування сірчистих нафт і вироблення з них нафтопродуктів; каталітичного риформінгу; перегонки сланцевих і вугільних смол; піролізу сірчистих нафтопродуктів, зокрема апаратники всіх найменувань (спеціальностей), оператори технологічних установок.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, згідно якої час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою професією.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно трудової книжки від 07.08.1986 БТ-ІІ № 2380250 позивач з 01.09.1983 р. по 17.07.1986р. проходив навчання в СПТУ № 94 м. Лисичанськ (диплом від 17.07.1986 № 327432); 06.08.1986р. прийнятий в цех піролізу виробництва етилену апаратником піролізу четвертого розряду (наказ від 04.08.1986 № 328); 13.10.1986р. позивача звільнено у зв'язку з призовом до лав армії; з 16.10.1986р. по 02.12.1988 р. проходив службу в лавах армії; 05.01.1989р. прийнятий в технологічний цех вторинних процесів оператором четвертого розряду установки гідроочищення дизельних палив № 1 тощо.

Дослідженням копій довідок ВПУ № 94 від 13.09.2018 р.№ 586 та від 13.09.2018 р.№ 587 встановлено, що позивач у період з 01.09.1983р. по 17.07.1986 р. навчався в групі за професією «оператор технологічних установок» (з вмінням виконувати роботу приладника 3-го розряду) на денній формі навчання. Середнє професійне-технічне училище № 94 реорганізоване в Вище професійне училище № 94. Також у довідках зазначено, що позивач проходив виробничу практику на Лисичанському нафтопереробному заводі.

Архівними довідками Лисичанської міської ради трудового архіву від 11.10.2017р. №№4055/01-26; 4053/01-26; 4051/01-26; 4053/01-26; 4057/01-26; 4054/01-26; 4052/01-26 підтверджено, зокрема, що позивач у період з 06.08.1986р. по 13.10.1986р. працював на Лисичанському нафтопереробному заводу апаратником піролізу в цеху № 1101 у виробництві етилену.

Тобто, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач з 01 вересня 1983 року по 17 липня 1986 року навчався за спеціальністю «оператор технологічних установок (з умінням виконувати роботу прибориста 3-го розряду)», а починаючи з 06 серпня 1986 року, почав працювати апаратником піролізу 4-го розряду. У період навчання позивач проходив виробничу практику на Лисичанському нафтопереробному заводі та одразу після закінчення навчання був працевлаштований.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивача одразу після закінчення навчання у СПТУ № 94, без здобуття ним будь-якої додаткової освіти, працевлаштовано за професією апаратник піролізу четвертого розряду, то здобутої позивачем у СПТУ № 94 освіти було достатньо для його працевлаштування за професією апаратник піролізу четвертого розряду.

Крім того, позивача після закінчення навчання було працевлаштовано апаратником піролізу за направленням на роботу, виданим СПТУ № 94, що підтверджено випискою з наказу від 25.07.1986 року №21-к, виданою ВПУ № 94.

Тобто, викладеним підтверджується, що позивач був працевлаштований за здобутою спеціальністю.

Враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання позивача в професійно-технічному навчальному закладі і днем зарахування його на роботу за професією, яка віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбаченими Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо небезпечними і особливо тяжкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не перевищує 3-х місяців, то відповідачем протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу роботи часу навчання у ПТУ № 94.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано спірне рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №360/3579/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №360/3579/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова