Справа № 811/1183/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2019 року

Київ

справа №811/1183/18

адміністративне провадження №К/9901/3910/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №811/1183/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування вимоги та рішення,

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування вимоги та рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції фізична особа-підприємець ОСОБА_2 31.01.2019 звернувся з касаційною скаргою до Верхового Суду. Одночасно заявником порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження з обґрунтуванням поважності пропуску такого.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №811/1183/18 є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 в сумі 38944,90грн.; визнання протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою для формування платником податків витрат для визначення податку на доходи та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є понесення ним витрат, які безпосередньо пов'язані з проведенням господарської діяльності та які підтверджені належним чином складеними первинними документами. В даному випадку, позивачем не було надано до суду жодних доказів, які б надавали можливість встановити наявність правового зв'язку між понесеними витратами та його господарською діяльністю, а саме документів, які б підтверджували факт використання придбаних останнім матеріалів для виготовлення меблів при виконанні господарських зобов'язань контрагентами або для інших цілей, пов'язаних з його господарською діяльністю.

Крім того, як вбачається зі змісту статті 177 Податкового кодексу України, сума сплаченого податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності та сума сплаченого військового збору не відноситься до переліку, витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів та які можуть враховуватись при визначенні об'єкту оподаткування.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №811/1183/18 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 у справі щодо визнання протиправною та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 про нарахування позивачеві недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 38944,90грн.; визнання протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п'ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №811/1183/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування вимоги та рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду