Справа № 360/651/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/651/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради, в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької міської ради щодо невиплати належної заробітної плати позивачу за листопад-грудень 2018 року; стягнути з Сєвєродонецької міської ради на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 16409,64 грн. Позовні вимоги мотивовано таким.

21.08.2016 позивач ОСОБА_2 за результатами конкурсу прийнята на посаду спеціаліста І категорії загального відділу Сєвєродонецької міської ради. З 20.05.2016 згідно з розпорядженням міського голови № 145-К переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу Сєвєродонецької міської ради, де працює по цей час.

Відповідач не здійснив виплату належної позивачеві заробітної плати за листопад-грудень 2018 року. Згідно з довідкою Сєвєродонецької міської ради від 31.01.2019 № 676 позивачем відпрацьовано за листопад 2018 року 18 робочих днів, за грудень 2018 року 18 робочих днів та 2 дні відпустки за грудень. Сума заборгованості складає 16409,64 грн.

Таким чином, відповідач протягом тривалого часу добровільно не сплачує належну позивачу заробітну плату, у звязку з чим позивач змушений вернутися до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу за їх відсутності, відповідач надав заяву, в якій підтримав позов.

Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

На підставі розпорядження міського голови від 21.08.2006 № 162-К ОСОБА_1 21.08.2006 призначена на посаду спеціаліста І категорії загального відділу Сєвєродонецької міської ради за підсумками конкурсу.

21.08.2006 позивач ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з розпорядженням міського голови від 01.07.2011 № 114-К позивача 04.07.2011 призначено на посаду провідного спеціаліста загального відділу міської ради за підсумками конкурсного стажування.

Відповідно до розпорядження міського голови від 16.04.2015 № 84-К позивача 17.04.2015 переведено на посаду головного відділу цивільного захисту, екологічної безпеки та охорони праці міської ради за підсумками стажування.

Розпорядженням міського голови від 20.05.2016 № 145-К позивача 20.05.2016 переведено на посаду головного спеціаліста загального відділу міської ради за підсумками стажування, де позивач працює по цей час.

Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача БТ-ІІ № 2374848, довідкою від 31.01.2019 № 676, розпорядженням міського голови від 16.04.2016 № 145-К (арк. спр. 7-8, 9, 11).

Відповідно до довідки Сєвєродонецької міської ради від 31.01.2019 № 676 згідно табелю обліку робочого часу позивачем відпрацьовано за листопад 2018 року - 18 робочих днів, у грудні 2018 року - 18 робочих днів; сума середньомісячної заробітної плати за листопад 2018 року склала 9324,00 грн, за грудень 2018 року 9324,00 грн, нарахована сума відпускних за грудень 2018 року 761,64 грн, сума виплаченої заробітної плати за листопад 2018 року згідно бюджетних асигнувань 3000 грн, не виплачено за листопад-грудень 2018 року з урахуванням податків 16409,64 грн (арк. спр. 9).

Водночас відповідно до довідки Сєвєродонецької міської ради від 05.03.2019 № 1392 сума не виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням податків за листопад-грудень 2018 року складає 10432,49 грн (арк. спр. 19).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з частиною першою статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон № 108/95-ВР) закріплено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 зазначеного Закону джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Згідно зі статтею 13 Закону № 108/95-ВР обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень. Джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет.

Згідно з табелем обліку робочого часу за листопад 2018 року ОСОБА_1 за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 відпрацювала 18 днів, 4 дні перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, всього робочих днів у листопаді 22 (арк. спр. 22).

Згідно з табелем обліку робочого часу за грудень 2018 року ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 відпрацювала 18 днів, 2 дні перебувала у відпустці, всього робочих днів у грудні 20 (арк. спр. 23).

З наданої відповідачем довідки від 05.03.2019 № 1392 слідує, що за листопад 2018 року посадовий оклад ОСОБА_1 складав 4800,00 грн, надбавка до посадового окладу за ранг 70,00 грн, надбавка за вислугу років 20% - 974,00 грн, разом з урахуванням податків 5844,00 грн, фактично виплачена заробітна плата у листопаді 2018 року 3000,00 грн, сума невиплаченої заробітної плати з урахуванням податків за листопад 2018 року складає 1781,45 грн (арк. спр. 19).

Судом зазначену суму заборгованості за листопад 2018 рік перевірено на підставі наданих документів.

Також з наданої відповідачем довідки від 05.03.2019 № 1392 слідує, що за грудень 2018 року посадовий оклад ОСОБА_1 складав 4800,00 грн, надбавка до посадового окладу за ранг 70,00 грн, надбавка за вислугу років 20% - 974,00 грн, надбавка за високі досягнення у праці 2922,00 грн, нарахована сума відпускних за грудень 2018 року 761,64 грн, разом з урахуванням податків 9527,64 грн, фактично виплачена заробітна плата у грудні 2018 року 0,00 грн, сума невиплаченої заробітної плати з урахуванням податків за грудень 2018 року складає 8651,04 грн (арк. спр. 19).

Судом зазначену суму заборгованості за грудень 2018 рік перевірено на підставі наданих документів.

Таким чином, сума невиплаченої заробітної плати з урахуванням податків за листопад-грудень 2018 року складає в загальному розмірі 10432,49 грн.

Встановивши факт виплати відповідачем не в повному обсязі заробітної плати позивачу за листопад 2018 та повної невиплати заробітної плати за грудень 2018 року, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку про те, що відповідачем порушено конституційне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю.

Водночас суд не бере до уваги довідку від 31.01.2019 № 676, оскільки при її складанні відповідач використав показники середньомісячної заробітної плати, а не розмір заробітної плати позивача, які належали до нарахування та виплати останньому. Середньомісячна ж заробітна плата використовується в розрахунках при настанні відповідальності за затримку розрахунку при звільненні (стаття 117 КЗпП України), і до правовідносин, що виникли між сторонами, не застосовується.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що не виплативши позивачеві належні суми заробітної плати за листопад-грудень 2018 року, відповідач допустив протиправну бездіяльність, та наявні підстави стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 10432,49 грн. При цьому відповідач як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобовязаний виплатити позивачеві заробітну плату, утримавши законодавчо встановлені податки та збори.

Таким чином, адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, рішення суду в частині стягнення з Сєвєродонецької міської ради на користь ОСОБА_1 суми заробітної плати за один місяць з урахуванням обовязкових податків та зборів належить до негайного виконання.

Питання про судові витрати не вирішується у звязку з їх відсутністю (позивач звільнений від сплати судового збору згідно до пунктом 1 частини першої Закону України «Про судовий збір», а вимог про відшкодування інших судових витрат не заявляв).

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької міської ради щодо невиплати належної заробітної плати ОСОБА_1 за листопад-грудень 2018 року.

Стягнути з Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 26204220, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93400, АДРЕСА_1) заборгованість по заробітній платі за листопад-грудень 2018 року в розмірі 10432,49 грн (десять тисяч чотириста тридцять дві грн 49 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду належить до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_3