Справа № 420/5511/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5511/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

За участю секретаря - Поварчук В.В.

За участю сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 та згідно заяви про зміну позовних вимог (а.с. 123-127), позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.09.2018 року №3269 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ананьївського ВП Подільского відділу поліції ГУНП в Одеській області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеської області провести нарахування та виплату премії за вересень 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суть дисциплінарного проступку, який нібито скоїв позивач, полягає в тому, що 09.08.2018р. він не прибув на нараду до Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області та був відсутній 13.08.2018р. та 14.08.2018р. без поважних причин на службі. Однак, позивач зазначає, що 09.08.2018р. перебував згідно графіку чергувань в добовому наряді відповідальним Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області. При цьому, нарада на яку не прибув, проводилась в іншому районі області, на відстані близько 60 км від Ананьїва. Також, у тексті висновку службового розслідування вказується факт нібито відсутності позивача 13.08.2018р. та 14.08.2018р. без поважних причин на службі, однак в подальшому вказується перебування на лікарняному. Позивач вважає, що відповідачем не конкретизовано стосовно мотиву та мети вчинення позивачем дисциплінарного проступку, вимоги законодавства або посадові обов'язки, які ним були порушені, наявність вини позивача. Отже, на думку позивач, при проведені службового розслідування відповідачем не дотримано вимог щодо повноти, всебічності і об'єктивності, а прийнятий на його підставі наказ є протиправним.

Ухвалою суду від 29.10.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 22.11.2018р.

Підготовче засідання призначене на 22.11.2018р. відкладено на 12.12.2018р. о 09 год. 15 хв., у зв'язку з надходженням клопотання представника позивача про перенесення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 12.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/5511/18 на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 17.01.2019р. о 11 год. 00 хв.

У відзиві на позовну заяву поданому до суду 16.11.2018р. за вхід. №ЕП/6550/18 представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначивши, що відповідачем не заперечується факт того, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному, однак останній не здійснив жодних спроб, щоб попередити свого безпосереднього керівника про свою відсутність на робочому місці. При цьому, начальником ГУНП в Одеській області 07.08.2018р. було проведено нараду у режимі селектору, після якої видано усний наказ про прибуття на нараду 09.08.2018р. до Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області керівників та заступників Подільського ВП, Окнянського ВП та Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області. Наказ начальника ГУ НП в Одеській області від 07.08.2018р. який було доведено до керівників відокремлених підрозділів в усній формі, ніким не скасовувався та щоденно на нараді доводив до керівників секторів та заступників відділення поліції про те, що 09.08.2018р. буде здійснено виїзний прийом громадян в Окнянському ВП Подільському ВП ГУНП в Одеській області та після закінчення прийому громадян, у приміщенні Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП буде проведено нараду, на яку потрібно прибути. Позивач не попереджав керівництво Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області про неможливість прибути на вищезгадану нараду, як в усній, так і письмовій формі. Таким чином, відповідач наполягає на тому, що ані безпосередній керівник, ані прямий керівник не звільняли майора поліції ОСОБА_1 від виконання наказу, виданого в усній формі 07.08.2018р. Окрім того, зазначає, що у позивача наявне діюче дисциплінарне стягнення «сувора догана» (оголошена наказом №2816 від 16.08.2018р.), що вказує на системність порушень дисципліни позивачем. Окрім того, на позивача відповідно до наказу ГУНП в Одеській області №3269 від 21.09.2018р. накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну посадову відповідність», яке у переліку дисциплінарних стягнень розташовується за «суворою доганою», що була застосована до позивача раніше. Отже, на думку представника відповідача, наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.09.2018 року №3269 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ананьївського ВП Подільского відділу поліції ГУНП в Одеській області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є правомірним.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 17.01.2019р., оголошено перерву до 28.01.2019р. о 11 год. 30 хв.

У зв'язку з витребування доказів по справі, у підготовчому судовому засіданні призначеному на 28.01.2019р., оголошено перерву до 04.02.2019р. о 14 год. 30 хв.

Представником відповідача 01.02.2019р. за вхід. №3706/19 подано відзив на змінену позовну заяву (а.с. 142-148), де зазначено, що відповідно до наказу №260 від 06.04.2016р. позивачу премія за серпень та вересень 2018 року не нараховувалась.

Ухвалою суду від 04.02.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.02.2019р. о 12 год. 00 хв.

Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовну заяву задовольнити. (а.с.45)

Представником ГУ НП в Одеській області подано 26.02.2019р. за вхід. №7054/19 клопотання про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на службі в органах поліції та обіймає посаду заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, звання - майор поліції.

16.08.2018р. наказом ГУ НП в Одеській області №2795 призначено службове розслідування за фактом неприбуття 09.08.2018р. на нараду в Окнянське ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1

У висновку службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни заступником начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 від 03.09.2018р., затвердженого начальником ГУНП в Одеській області Головіним Д.В. встановлено, що 07.08.2018р. начальником Головного управління проведено нараду в режимі відео селектору, на якій начальнику Подільського ВП ГУНП в Одеській області полковнику поліції ОСОБА_3 було доведено про те, що 09.08.2018р. буде здійснено виїзний прийом громадян в Окнянському ВП Подільського ВП ГУ НП в Одеській області, начальником Головного управління. Крім того, було доведено, що після закінчення прийому громадян, у приміщенні Окнянського ВП Подільського ВП буде проведена нарада, на яку потрібно прибути керівникам та заступникам Подільського ВП, Окнянського ВП та Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Однак, 09.08.2018р. незважаючи на вказівку Головного управління, без поважних на те причин до Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП не прибув заступник начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУ НП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 (має діюче стягнення - «сувору догану», оголошену наказом ГУ НП в Одеській області №2816 від 16.08.2018р.)

Опитаний начальник Подільського ВП ГУНП в Одеській області полковник поліції ОСОБА_3 зазначив, що 07.08.2018р. начальник Головного управління було проведено нараду в режимі відео селектору, на якій йому було доведено про те, що 09.08.2018р. буде здійснено виїзний прийом громадян в Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, начальником Головного управління. Крім того, було доведено, що після закінчення прийому громадян, у приміщенні Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області буде проведена нарада на яку потрібно прибути керівникам та заступникам Подільського ВП, Окнянського ВП та Ананьївського ВП Подільського ГУ НП в Одеської області. Про що ОСОБА_3 було додатково повідомлено начальника Ананьївського відділення поліції підполковника поліції ОСОБА_4

Крім цього, встановлено, що 07.08.2018р., 08.08.2018р та 09.08.2018р. начальник Ананьївського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_4 щоденно на нараді, доводив до керівників секторів та заступників відділення поліції про те, що 09.08.2018р. буде здійснено виїзний прийом громадян в Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеської області, начальником Головного управління та після закінчення прийому громадян, у приміщенні Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП буде проведено нараду, на яку їм потрібно прибути.

Опитаний майор поліції ОСОБА_1 зазначив: про те, що 09.08.2018р. в Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП відбудеться нарада йому було відомо, однак він на нараду не прибув, тому що 09.08.2018р. згідно графіку чергувань перебував в добовому наряді відповідальним від керівництва по відділенню поліції.

Разом цим, встановлено, що 13.08.2018р. та 14.08.2018р. майор поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі, без поважних причин. Про відсутність на службі, керівництво відділення поліції не повідомив, про що складено відповідні акти.

16.08.2018р. старшим інспектором сектору кадрового забезпечення майором поліції Вакарчук А.П. було здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер (067-251-86-88), який належить майору поліції ОСОБА_1, під час якого встановлено, що останній з 13.08.2018р. перебуває на лікарняному, однак керівництво відділення поліції не повідомив, так як зі слів ОСОБА_1, він не встиг доповісти начальнику Ананьївського відділення поліції. У зв'язку з чим, майором поліції Вакарчук А.П. було направлено запити до Ананьївської центральної районної лікарні та Ананьївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги. При цьому, встановлено, що до медичних закладів майор поліції ОСОБА_1 не звертався.

27.08.2018р. до сектору кадрового забезпечення Ананьївського відділення поліції надійшов рапорт майора поліції ОСОБА_1 з приводу того, що він перебуває на лікарняному в м. Одесі з 13.08.2018р. В зв'язку з чим, майором поліції Вакарчук А.П. направлено запити до ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України в Одеській області» щодо перебування на лікарняному у період з 13.08.2018р. по 24.08.2018р. майора поліції ОСОБА_1

Згідно довідки №469 від 29.08.2018р. Багатопрофільного медичного центру ОНМедУ ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні вказаного медичного центру з 13.08.2018р. по 23.08.2018р.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №3269 від 21.09.2018р. за грубі порушення вимог п. п. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України №3460-IV від 22.02.2006р., Присяги поліцейського, що виразилось в ігноруванні вказівки начальника Головного управління, стосовно проведення прийому громадян 09.08.2018р., в особистій недисциплінованості, відсутності 13.08.2018р. та 14.08.2018р. без поважних на те причин на службі, заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 - попереджено про неповну посадову відповідність (а.с.16-17).

Наказ оскаржується позивачем з мотивів його необґрунтованості та необ'єктивності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 18 Закон № 580-VIII, визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закон № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 вищевказаної статті).

На час притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарний статут Національної поліції України не набрав чинності.

До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» №2337 - VIII від 15.03.2018 року, поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-VI від 22.02.2006 року, що передбачено пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави.

Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, зокрема, передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його не тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013р. (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу (далі - РНС) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).

Строки проведення службового розслідування визначені в розділі 5 Інструкції.

Відповідно до п. 5.1. Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Згідно п. 5.2. Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п. 8.1. Інструкції).

Підпунктами 6.3.2 та 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Інструкції передбачено право особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

Відповідно до п.п. 6.3.6. п. 6.3. Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Як вбачається з висновку службового розслідування та не заперечується позивачем, начальником Головного управління НП в Одеській області 07.08.2018р. було проведено нараду у режимі відео селектору, після якої видано усний наказ про прибуття на нараду 09.08.2018р. до Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області керівників та заступників Подільського ВП, Окнянського ВП та Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

Скасувати наказ має право тільки начальник, який видав відповідний наказ, або старший прямий начальник.

Накази повинні бути законними, зрозумілими і виконуватися беззаперечно, точно та у визначений строк.

Наказ начальника Головного управління ГУНП в Одеській області від 07.08.2018р., який було доведено до керівників відокремлених підрозділів в усній формі, станом на 09.08.2018р. підлягав виконанню особами, які його одержали.

Як вбачається з висновку службового розслідування та визнається ОСОБА_1, у період з 07.08.2018р. по 09.08.2018р. начальник Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_4 щоденно на нараді доводив до керівників секторів та заступників відділення поліції про те, що 09.08.2018р. буде здійснено виїзний прийом громадян в Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, начальником Головного управління та після закінчення прийому громадян, у приміщенні Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області буде проведено нараду, на яку їм потрібно прибути. За весь цей період часу майор поліції ОСОБА_1 не попереджав керівництво Ананьївського ВП Подільського ВП ГУ НП в Одеській області та Подільського ВП ГУНП в Одеській області про неможливість прибути на вищезгадану нараду, ані в усній, ані у письмовій формі. Позивачем не надавались жодних рапортів до канцелярії даних підрозділів. Таким чином, ані безпосередній керівник, ані прямий керівник не звільняли майора поліції ОСОБА_1 від виконання наказу, виданого в усній формі 07.08.2018р.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати, що його поведінка є порушенням службової дисципліни.

Відповідач також посилається на те, що відповідно до п.4.2 Правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого наказом ГУ НП в Одеській області №876 від 28.04.2016р. у разі недотримання працівником поліції вимог пункту 4.1 цього розділу складається акт про відсутність працівника поліції на робочому місці.

Дана норма не містить прямої вказівки на обов'язок складання акту, а лише вказує на певний порядок дій.

Як вбачається з висновку службового розслідування, 13.08.2018р. та 14.08.2018р. ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці.

Перебування позивача на лікарняному з'ясувалось лише після того, як співробітником, який проводив перевірку за фактом відсутності останнього на робочому місці, було здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер, який належить майору поліції ОСОБА_1

При цьому, рапорт та довідка, які підтверджують перебування позивача на лікарняному були подані до канцелярії Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області 27.08.2018р. Однак, з довідки №469 від 23.08.2018р виданої Багатопрофільним медичним центром ОНМедУ вбачається, що ОСОБА_1 повинен приступити до роботи 24.08.2018р. (а.с. 101).

Суд зазначає, що викладені обставини не вказуються в оскаржуваному наказі як підстава для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Суд погоджується із позицією відповідача стосовно того, що ОСОБА_1, який не виконав усний наказ про прибуття 09.08.2018р. на нараду, не повідомивши завчасно про неможливість прибуття, не будучи звільненим від виконання наказу, припустився істотного порушення службової дисципліни, а саме:

- п.1,2 ч.1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», відповідно до яких поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- статтю 7 Дисциплінарного Статуту ОВС України (неухильне виконання вимог начальників).

Відповідачем проведено ретельне службову розслідування, складено висновок, відібрано пояснення, враховано усі суттєві обставини, що мали бути враховані при прийнятті рішення стосовно наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Суд відхиляє посилання позивача на об'єктивну неможливість прибуття на нараду у зв'язку із перебуванням у добовому наряді, оскільки ним не надано доказів вжиття заходів для врегулювання такої ситуації шляхом внесення змін у графік чергування в добовому наряді або доведення до відома керівництва неможливості прибуття на нараду та звільнення від обов`язку виконання усного наказу начальника ГУНП в Одеській області.

Щодо відповідності застосованого заходу дисциплінарної відповідальності, суд приймає до уваги те, що у ОСОБА_1 наявне діюче дисциплінарне стягнення «сувора догана» (оголошена наказом №2816 від 16.08.2018р.), що вказує на системність порушень дисципліни позивачем. Позивачем було оскаржено зазначене дисциплінарне стягнення до Одеського окружного адміністративного суду та рішенням у справі №1540/4751/18 від 15.11.2018р. йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (набрало законної сили).

Стосовно позивача відповідно до наказу ГУНП в Одеській області №3269 від 21.09.2018р. накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну посадову відповідність», яке у переліку дисциплінарних стягнень розташовується за «суворою доганою», що була застосована до позивача раніше.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наказ ГУНП в Одеській області №3269 від 21.09.2018р., яким попереджено про неповну посадову відповідність заступника начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1, є правомірним та обгрунтованим.

Суд звертає увагу на рішення ЄСПЛ у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії, заява № 63235/00, рішення від 19 квітня 2007 року, а саме:

« п.47. У зв'язку з цим суд запровадив функціональний критерій, заснований на характері обов'язків службовця та його відповідальності. Особи, що займають посади, пов'язані з виконанням обов'язків щодо захисту загальнодержавних інтересів або з участю у здійсненні визначених публічним правом повноважень, володіють частиною суверенної влади держави. Держава має законний інтерес щодо налагодження з такими службовцями спеціальних відносин, заснованих на вірності та відданості. З іншого боку, щодо інших посад, які не мають у собі аспектів «державного управління», держава не має такого інтересу. (див. згадану вище справу «Пеллегрін» (Pellegrin), п. 65). Таким чином, Суд постановив, що із сфери застосування пункту 1 статті 6 вилучаються лише такі спори, що порушуються державними службовцями, чиї обов'язки є типовим прикладом специфічної діяльності, пов'язаної з державною службою, оскільки останні діють як представники державної влади і відповідають за захист загальнодержавних інтересів та інтересів інших державних органів. Яскравим прикладом такої діяльності є збройні сили та поліція (п. 66). Суд дійшов висновку, що жодні спори між адміністративними органами та службовцями, які займають посади, пов'язані з виконанням покладених публічним правом повноважень, не входять до сфери застосування пункту 1 статті 6 (п. 67)».

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008), Консультативної ради європейських суддів, до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень - обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в даній справі повністю дотримані вимоги процесуального закону щодо доказування правомірності свого рішення, надані вичерпні пояснення по суті спору у заявах по суті справи та підтверджуючі їх докази, які у сукупності спростовують твердження позивача про необ'єктивність та неповноту проведеного службового розслідування та безпідставність накладення дисциплінарного стягнення.

З огляду наведеного, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вчинення ним дисциплінарного проступку підтверджується належними і допустимими доказами, застосоване стягнення відповідає тяжкості проступку та враховує попередню поведінку позивача, а підстави для задоволення вимог про виплату премії за вересень 2018 року з матеріалів справи не убачаються.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 11 березня 2019 року.

Суддя М.М. Аракелян