Справа № 1340/4653/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4653/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача Робейко А.А.,

представника відповідача Гавриляка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текс Хауз" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текс Хауз" (далі - ТзОВ "Текс Хауз", Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки ТОВ "Текс Хауз" 20.09.2017, оформленої актом перевірки № 001749/13-01-12-11/40626459;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 627796,25 грн, в т.ч. за основним зобов'язанням - 502237,00 грн. та штрафними санкціями - 12259,25 грн.

Ухвалою судді від 11.10.2018 позовну заяву ТзОВ "Текс Хауз" залишено без руху.

Ухвалою судді від 05.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що не погоджується з винесеним Відповідачем податковим повідомленням - рішенням, прийнятим за результатами проведення камеральної перевірки. Зазначає, що дії Відповідача з проведення камеральної перевірки задекларованих у податковій звітності відомостей з податку на додану вартість не відповідають процедурам проведення перевірок, визначених Податковим кодексом України (далі - ПК України). Наголошує, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової перевірки, за результатами якої і вирішується питання щодо донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Таким чином, Позивач вважає дії Відповідача щодо винесення податкового повідомлення - рішення про нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість за результатами висновків камеральної перевірки протиправними. У зв'язку з цим, вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним та вказує на наявність підстав для його скасування.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 48-51), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарі/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний у встановлені терміни скласти податкову накладену, зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю на його вимогу. Відсутність факту реєстрації платником податку/продавцем товарів/послуг податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення сум податку на додану вартість, вказаної у податковій накладній до суми зобов'язань за відповідний звітний період. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту залишаються не підтвердженими, платник податку несе відповідальність відповідно до ПК України. Також, Відповідач у відзиві зазначив, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ТзОВ "Текс Хауз" () подало податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 (від 21.08.2017 № ) та додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", в яких задекларувало податковий кредит за червень 2017 року по контрагенту ТзОВ "СТАРАУТУ" на загальну суму 502237,24 грн.

Головне управління ДФС у Львівській області провело камеральну перевірку даних, задекларований у податковій звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень).

За результатами перевірки складено акт від «__.09.2017 року» (без зазначення дня) № 001749/13-01-12-01/40626459 (арк. справи 19-21).

Як вбачається з вказаного акта та розрахунку штрафних санкцій з податку на додану вартість (арк. справи 22) дані камеральної перевірки свідчать про завищення Позивачем суми податкового кредиту, зазначеної у декларації за липень 2017 року.

На підставі вказаних висновків, ГУ ДФС у Львівській області винесло податкове повідомлення - рішення від 17.11.2017 № , згідно з яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 502237,00 грн., застосовано штраф в сумі 125559,25 грн., що загалом складає 627796,25 грн. (арк. справи 23).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням Позивач звернувся із скаргою до ДФС України (вх. № 85573/6 від 16.01.2018).

Рішенням ДФС України від 02.02.2018 № 3571/6/99-99-11-01-01-25 (арк. справи 26) продовжено строки розгляду скарги.

Рішенням ДФС України від 12.03.2018 № 8325/6/9999-11-01-01-25, залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 17.11.2018 № , а скаргу Позивача без задоволення.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням та вважаючи дії відповідача під час проведення перевірки протиправними, звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до підпункт 20.1.4. п. 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення. Відповідно до пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок складання податкової накладної, порядок її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних регламентований статтею 201 ПК України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є, зокрема, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Судом встановлено, що Позивач подавав податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року від 21.08.2017 року № (арк. справи 10-11).

Відповідач за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності та відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних за червень 2017 року встановив, що контрагентом Позивача - ТзОВ "СТАРАУТО" не виписано Позивачу податкової накладної, у зв'язку з чим контролюючий орган дійшов висновку про завищення Позивачем суми податкового кредиту в податковій декларації за липень 2017 року.

Суд погоджується з тим, що у відповідності до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктами 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Тобто обов'язковою умовою для визначення податкових зобов'язань на підставі даних перевірок повинно бути заниження або завищення суми податкових зобов'язань у податкових деклараціях.

Як уже зазначалося, відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України у разі виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних наявні підстави для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Отже аналізуючи вищенаведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд зазначає, що Відповідач виявивши розбіжності даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних під час проведення камеральної перевірки мав усі підстави для призначення у відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК України документальної позапланової виїзної перевірки.

Водночас, жодних доказів призначення документальної позапланової виїзної перевірки чи доказів її проведення в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при збільшенні ТзОВ "Текс Хауз" спірним податковим повідомленням - рішенням суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість Відповідач порушив спосіб реалізації владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних під час проведення камеральної перевірки не доводять складу податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку Позивача.

Достовірність, повнота нарахування та сплати зокрема податку на додану вартість має бути предметом документальної перевірки, що передбачено підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.05.2018 у справі №804/6286/17.

Таким чином, висновки податкового органу за результатами камеральної перевірки без проведення аналізу та дослідження документів, які можуть свідчити про порушення платником податків вимог ПК України є передчасними.

Зазначене доводить протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення та порушення способу встановлення податкового правопорушення.

Щодо вимоги Позивача "визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки ТОВ "Текс Хауз" 20.09.2017, оформленої актом перевірки № 001749/13-01-12-11/40626459", суд зазначає наступне.

Суд погоджується з доводами ТзОВ "Текс Хауз" про відсутність у Відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати правомірність нарахування Позивачем податкового кредиту та податкового зобов'язання, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, а перевірка будь - яких інших даних перебуває поза межами предмету камеральної перевірки.

Крім того, відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення - рішення приймається керівником контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 ПК України, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази вручення Позивачу акта перевірки, зазначеного в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні, а саме оскаржуване рішення від 17.11.2017 № винесено через 2 місяці після складання акта перевірки.

Крім того, наявна розбіжність у номері акта камеральної перевірки (№ 001749/13-01-12-01/40626459) та номері акта (001749/13-01-12-11/40626459), зазначеного в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні .

Також суд звертає увагу на відсутність точної дати («___.09.2017 року») в акті камеральної перевірки № 001749/13-01-12-01/40626459 (арк. справи 19).

Представник відповідача в судовому засіданні пояснень щодо вказаних недоліків, порушень процедури проведення перевірки та оформлення її результатів суду не надав.

Враховуючи порушення Відповідачем процедури проведення камеральної перевірки, ігнорування наявності підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, та у зв'язку з наявність недоліків при оформленні результатів камеральної перевірки та винесення за її результатами оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд вважає вимогу Позивача про протиправність дій ГУ ДФС у Львівській області обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів правомірності податкового повідомлення - рішення від 17.11.2017 № та дій службових осіб ГУ ДФС у Львівській області при проведенні перевірки ТзОВ "Текс Хауз" 20.09.2017.

З огляду на це, суд дійшов висновку визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області при проведенні камеральної перевірки ТзОВ "Текс Хауз" 20.09.2017, оформленої актом перевірки № 001749/13-01-12-11/40626459.

Таким чином, винесене Відповідачем за результатами вказаної перевірки податкове повідомлення - рішення від 17.11.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області при проведенні камеральної перевірки ТзОВ "Текс Хауз" 20.09.2017, оформленої актом перевірки № 001749/13-01-12-11/40626459.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 17.11.2017 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текс Хауз" (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 24, ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 11178 (одинадцять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 95 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2019.

Суддя Мричко Н.І.