Справа № 1640/3120/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Бойко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р. Справа № 1640/3120/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 по справі № 1640/3120/18

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не виконання приписів пункту 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відносно автоматичного не переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 року по матеріалам пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати в розмірі 1787,00 крб., одержаної в одному із неповних календарних місяців роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, за 21 день в липні 1986 року (з 01 по 21), на підставі довідки виданої колективно промислово-будівельною фірмою "Приватбуд" від 16.11.1995 за №215;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків призначеної згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 року по матеріалам пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати в розмірі 1787,00 крб., одержаної в одному із неповних календарних місяців роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, за 21 день в липні 1986 року (з 01 по 21), на підставі довідки виданої колективно промислово-будівельною фірмою "Приватбуд" від 16.11.1995 за №215, на виконання приписів пунктів 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплачених коштів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог зазначив, що оскільки згідно пункту 4-7 розділу XV прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має право на автоматичне переведення з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків призначеної згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 року, то бездіяльність відповідача щодо не виконання вимог Закону є протиправною.

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, призначену у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Позивач звернувся до відповідача зі скаргою щодо протиправного невиконання приписів п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На думку позивача, відповідач, всупереч зазначених норм, не перевів автоматично, без звернення, на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" по матеріалам пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати, отриманої за 21 день липня 1986 року в розмірі 1787,00 крб. (а.с. 11).

Листом від 12.07.2018 року №206/О-14 відповідач повідомив про можливість з 01.10.2017 здійснити переведення з пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", проте оскільки розмір пенсії буде нижчим, здійснити переведення є недоцільним (а.с 13-14).

Позивач, вважаючи, що в діях відповідача наявна протиправна бездіяльність, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Кременчуцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області доведено правомірність відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

11.10.2017 року набув чинності Закон України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", відповідно до п. 27 якого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-7.

Так, пункт 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що особам, пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV вказаного Закону пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що з 01.10.17 року підставою для автоматичного переведення особи, пенсію якій призначено відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію у відповідності до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є збільшення розрахованого за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розміру пенсії.

Відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія по інвалідності особі з інвалідністю I групи встановлюється у 100-відсотковому розмірі пенсії за віком, обчисленої за цим Законом, II групи - 90 відсотків, а III групи - 50 відсотків. У свою чергу, пенсія за віком обчислюється шляхом добутку заробітної плати (доходу) застрахованої особи (яка являє собою добуток середньої заробітної плати (доходу) і індивідуального коефіцієнту заробітної плати) та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас пунктом 4-3 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено необхідність застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пенсійний фонд України у листі від 16.11.17 року вих. №36213/02-12 повідомив, що при переведенні на пенсію згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має застосовуватись показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3764,40 грн.

В листі відповідача від 12.07.2018 року зазначено, що розмір пенсії позивача по інвалідності за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розрахований за матеріалами пенсійної справи з урахуванням страхового стажу тривалістю 09 років 03 місяці 28 днів, додаткового стажу з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку - 24 роки 02 місяці та заробітної плати з 01.07.1986 року по 21.07.1986 року, є нижчим від розміру отримуваної позивачем пенсії та складатиме 3267 грн.

Оскільки розмір пенсії позивача не збільшився, підстави для автоматичного переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Колегія суддів зазначає, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пенсії здійснений у довільній формі, не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та не підтверджений документально.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування при автоматичному переведенні з пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільг щодо обчислення середньомісячного заробітку, визначених статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наведене не слідує зі змісту норми пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Натомість, пунктами 4-3, 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що розмір пенсії для переведення розраховується виключно за нормами вказаного Закону із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, ні дана норма, ні жоден інших нормативно-правовий акт не передбачає можливості одночасного застосування двох різних законів.

У свою чергу, гарантії щодо врахування для обчислення розміру пенсії заробітної плати, отриманої пенсіонером за час перебування у зоні відчуження (у т.ч., у кратному розмірі), встановлені статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, передбачені саме для розрахунку пенсії по інвалідності, призначення якої відбувається згідно з нормами Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач наразі отримує саме таку пенсію і її розмір є більшим, ніж розмір пенсії по інвалідності, що може бути призначений за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, колегія суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 по справі № 1640/3120/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4