Справа № 502/2315/18
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

розглянувши справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

працівника Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Татару С.С.,

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до працівника Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Татару С.С. про скасування постанови про адміністративне стягнення.

В позовній заяві позивач вказав, що близько 11:00 год. він рухався на своєму автомобілі марки «Део Ланос», д/н НОМЕР_2, по вул. Миру в м. Кілія зі швидкістю 40 км/год. На перехресті вулиць Миру та Бєлінського, що у м. Кілія, його зупинив проблисковими маячками поліцейський автомобіль «Рено Дастер», д/н НОМЕР_3, який рухався позаду нього. На вимогу поліції він відразу зупинився та продовжував знаходитися за кермом свого автомобіля, куди підійшов працівник поліції та представився іменем Татару Сергій Степанович, після чого попросив пред'явити дозвільні документи на керування автомобілем. Зазначає, що, у свою чергу, повідомив поліцейського про те, що він немає права безпідставно його зупиняти та перевіряти документи, тільки виключно у межах чинного законодавства України. На запитання про причину зупинки, поліцейський чітко пояснити нічого не міг, при цьому плутався у чинному законодавстві та підставах зупинки та повідомив позивача, що ознайомитися з доказами правопорушення він зможе тільки у тому разі, якщо буде оскаржувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Про причини зупинки поліцейський, так і не повідомив, натомість запросив понятих, після чого без його участі склав постанову про адміністративне правопорушення, копію якої надав позивачу. Також, ОСОБА_1 зазначив, що на його вимогу, поліцейські не пред'явили показання, які можливо були зафіксовані якимось фіксуючим приладом та жодних свідків щодо інкримінованого йому правопорушення, що у свою чергу прямо свідчить про фальсифікацію даних на підставі яких було складено постанову. Всі його пояснення щодо відсутності в його діях складу правопорушення були ігноровані працівником поліції та в жодній мірі не прийнятті до уваги. Позивач вважає, що дана постанова винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки дії працівника поліції були незаконними. На підставі вищевказаного, позивач просить суд: скасувати постанову ДПО18 №867230 від 12.12.2018 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні нього, а справу закрити за відсутність складу правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду заперечень не надіслав. Про розгляд срави повідомлявся належним чином, про що свідчать поштове повідомлення та оголошення на сайті суду.

Суд, керуючись ст. 205 КАС України, визнав можливим розглядати справу за відсутності учасників процесу, які не з'явилися, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №867230 від 12.12.2018 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 12.12.2018 року о 10 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Миру, 130 в м. Кілія, не був пристебнутий паском безпеки та не пред'явив посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3, 2,4 ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12.12.2018 року близько 10:00 год. його було зупинено працівниками поліції та запрошено в якості понятого при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1, який при керуванні автомобілем не був пристебнутий паском безпеки та не надав свої документи. У його присутності та присутності ще одного понятого була складена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.1 «а» розділу 2 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та, у відповідності до п. 2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції повинен пред'явити для перевірки зазначені документи. Такий же обов'язок для водія встановлює ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено, що відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складання спірної постанови грубих порушень закону, які б були беззаперечною підставою для її скасування. Підстав для умисного створення обставин події у поліцейського, який виконував обов'язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не було. Доказів, щодо фіктивності або недійсності постанови про адміністративне правопорушення, неправомірності дій інспектора позивачем не надано. Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечує і сам позивач, зазначаючи в адміністративному позові про те, що на неодноразову вимогу поліцейського не надав дозвільні документи на керування автомобілем.

Ваховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки постанова винесена з дотриманням норм діючого законодавства.

На підставі ст.ст. 2, 77 КАС України та керуючись ст. ст. 126, 245, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до працівника Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Татару С.С. про скасування постанови серії ДПО18 №867230 від 12.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП та закриття справи за відсутністю складу правопорушення (події), - за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников