Справа № 1740/1900/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3915/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника позивача Гуль Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, прийняте суддею Борискіним С.А. у місті Рівному у справі за позовом Приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

встановив :

Приватне підприємство - фірма «Торгбуд-Сервіс» (надалі - ПП «Торгбуд-Сервіс», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (надалі - ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач 1), Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.04.2018 року №627498/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної №173, складеної ПП «Торгбуд-Сервіс» 17.06.2017 року та зобов'язання ГУ ДФС у Рівненській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.06.2017 №173.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом всупереч вимог п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної, а наведені загальні посилання.

Підставою для прийняття комісією рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, однак, не зазначено, яких саме.

Разом з тим, позивачем було подано всі наявні документи, як інформацію, зазначену у відповідній податковій накладній, так інформація, яка вимагалася з рішенням про зупинення реєстрації такої податкової накладної.

Щодо вимоги про зобов'язання зареєструвати податкову накладну, то з огляду на рішення Європейського суду з прав людини «Олсон проти Швеції», «Чуйкіна проти України», «Голдер проти Сполученого Королівства», «Мултіплекс проти Хорватії», «Кутіч проти Хорватії», а також відсутності обґрунтованих зауважень до поданих позивачем документів, така підлягає задоволенню. Стягнуто судові витрати.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наводиться аналіз правових норм Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

За результатами опрацювання системи моніторингу критеріїв оцінки ризику, виявлено невідповідність обсягів постачання обсягами придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 3824.49.41 та запропоновано надати пояснення/копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Отже, чітко зазначено, які саме критерії оцінки ступеня ризику зумовили таке зупинення. Вичерпний перелік документів, які необхідно надати, передбачено у наказі Міністерства фінансів України №567.

В оскаржуваному рішенні відповідача чітко зазначено, яких саме документів не надано. Адміністративний суд не може підміняти інший орган (постанова Верховного Суду від 21.05.2013 року).

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ПП «Торгбуд-Сервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому проаналізовано норми Податкового кодексу України, Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 та наведено обставини справи. Як відповідачу, так і суду було надано копію договору поставки, видаткову накладну, акт здачі - приймання, товарно - транспортна накладна, документи на придбання матеріалів та виписки про їх оплату, копія таблиці даних платника податку та квитанції про їх прийняття.

Обґрунтовано право суду зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Маються покликання на практику Європейського суду з прав людини, постанову Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18. Заявлено, що буде подано обґрунтування відносно судових витрат. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.01.2017 року між ПП «Торгбуд-Сервіс» (далі - Постачальник) ТОВ «ВДК Компані» (далі - Покупець) було підписано договір поставки №БК04/01-1 (далі - Договір), предметом якого було зобов'язання Постачальником здійснити постачання бетону товарного, розчинів цементних різних марок, фундаментних блоків, піску та щебню, портландцементу різних марок та зобов'язання Покупця, оплатити та прийняти товар по кількості та цінам передбачених у видатковій накладній (а.с.21).

Відповідно до п. 3.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад отримувача, у кількості та асортименті, що вказані у заявці покупця.

Згідно п.3.3. Договору, час на розвантаження автоміксера становить 1 (одну) годину. За затримку в розвантаженні автоміксера понад одну годину, сплачується штраф в розмірі 200, 00 грн. за кожну годину простою.

Пунктом 5.3. Договору, передбачено, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше З (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку фактури постачальником, на умовах 50% попередньої оплати за товар. Розрахунки по даному договору за фактично отриманий товар проводяться на протязі 3-х банківських днів з моменту його приймання-передачі.

Відповідно до видаткової накладної №4990 від 17.06.2017, складеної на виконання умов Договору, загальна вартість бетону М-350Р3 та доставка автоміксером складає 7780,00 грн., у тому числі ПДВ 1296,67 грн. (а.с.23).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними від 17.06.2018 (а.с.24).

На підтвердження виконання умов Договору складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.60.2017 № 4990 (а.с.23).

17.06.2017, на виконання умов підписаного сторонами договору, Постачальником було поставлено для Покупця товар на суму 7 780 грн. з ПДВ, включаючи послуги доставки.

17.06.2017 на вказану вище суму Постачальником було складено податкову накладну №173 та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН, а.с. 19).

13.07.2017 позивачем отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №173 (а.с.18).

У графі «виявлені помилки» вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3824, 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію та або таблицю даних платника податків.

Водночас судом встановлено, що 13.07.2017 позивачем направлено до контролюючого органу таблицю даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказаний документ прийнято 17.07.2017 за реєстраційним номером (а.с.46).

З метою прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної 30.03.2018 позивач надав відповідачу пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій, що вбачається з повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій №4 (а.с.20).

Однак, 03.04.2018 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №627498/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної № 173 від 17.06.2017, з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, документи щодо відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. При цьому в рішенні зазначено про необхідність підкреслення документів, які не надано. Однак таких підкреслень зі змісту рішення не вбачається (а.с.17).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з пунктом 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом було порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Такий висновок суду базується на тому, що контролюючим органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що наявність у податкового органу повноважень на зупинення реєстрацій податкових накладних/розрахунку коригування та подальшого прийняття рішення про відмову у їх реєстрації - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, законність якого обґрунтовано перевірена судом першої інстанції.

Судом встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції №173 від 13.07.2017 не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження здійснення господарської діяльності.

Як встановлено судом, податковим органом у Рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначена позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17 та від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі № 1740/1900/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 12.03.2019 року.