Справа № 127/3914/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №127/3914/19
Провадження № 2-а/127/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Давискиби В.В.,

відповідача - Чорнокозинської Т.М.,

представника відповідача - Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3-ї роти 1-го батальйону УПП у Вінницькій області капрала поліції Чорнокозинської Тетяни Михайлівни про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАВ №873572 та серії ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року по справам про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 3-ї роти 1-го батальйону УПП у Вінницькій області капрала поліції Чорнокозинської Т.М. про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАВ №873572 та ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2019 року близько 15.00 год. він, керуючи автомобілем марки «Mercedes - Benz», д/н НОМЕР_1, поблизу торгового будівельного центру «Епіцентр» в м. Вінниці, по автодорозі М-12 на 378 км був зупинений поліцейським роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області капралом поліції Чорнокозинською Т.М., яка повідомила, що причиною зупинки стало те, що він проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Однак вимог ПДР він не порушував, перехрестя проїхав на дозволений зелений сигнал світлофора, тому попросив відповідача надати докази його порушення. В подальшому в розмову втрутився інший працівник поліції, який 18.08.2018 безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, постанова якого була скасована судом, почав йому погрожувати, що цього разу не минеться і він змусить його виконувати його законні, як він вважає, вимоги, до нього безпідставно було застосовано кайданки. Крім того поліцейські безпідставно вимагали пред»явити їм документи на автомобіль, він посвідчення водія не пред»явив, оскільки ними не доведено законної підстави для такої вимоги, так як відсутні належні та допустимі докази порушення ним п. 8.7.3 «е» ПДР, крім припущень самих працівників патрульної поліції.

Позивач вважає, що відповідачем при винесенні вищезазначених постанов порушені норми ст. 7 КУпАП, якою визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Крім того, в порушення вимог ст. 245 КУпАП відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, також в порушення ст. 280 КУпАП не з»ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні. Відповідач позбавив його права на отримання копії відеозапису, який останнім прийнято за основу доказовості вчинення ним правопорушення та позбавив його описати цей відеозапис в деталях та надати для огляду в суд.

Таким чином, поліцейським роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Чорнокозинською Т.М. в процесі провадження по справі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 7 КУпАП не було забезпечено законність здійснення адміністративного провадження, внаслідок чого його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевикладене позивач просив визнати протиправними та скасувати постанови серії ЕАВ №873572 та ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року, винесені поліцейським Чорнокозинською Т.М. у справі про адміністративне правопорушення, так як відсутні належні та допустимі докази порушення ним Правил дорожнього руху України, а також просив відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень - УПП у Вінницькій області ДПП на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 500 гривень.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Давискиба В.В., пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримав та просив вимоги позову задоволити, крім того, суду пояснив, що позивач під час проїзду перехрестя діяв у відповідності до п.п. 8.10, 8.11 ПДР. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем були грубо порушені вимоги ст. 268 КУпАП та не забезпечено право позивача на захист.

Відповідач Чорнокозинська Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що оскаржувані постанови є законними, позивач порушив правила дорожнього руху, проїхав перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофора та не пред»явив поліцейському посвідчення водія, тому відносно нього були складені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вчинення позивачем правопорушень зафіксовано на боді - камери поліцейських. Також підтвердила той факт, що під час розгляду справи позивач просив забезпечити участь адвоката, однак розгляд справи відбувся без участі захисника.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. просила відмовити у задоволенні позову, оскільки як вбачається із наданого суду відеозапису з нагрудних боді-камер поліцейських позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Крім того, на вимогу працівника поліції не пред»явив для перевірки посвідчення водія. Вважає, що оскаржувані постанови є законними і підстав для їх скасування немає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 26 січня 2018 року ним та поліцейським Чорнокозинською Т.М. був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, який проїхав перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофора. Останньому він представився та повідомив причини зупинки його автомобіля, попросив пред»явити посвідчення водія, однак останній відмовився. До позивача були застосовані кайданки, останній був доставлений до відділу поліції. Розгляд справи відбувся в приміщенні відділу поліції по вул. Пирогова, 4 в м. Вінниці. Під час розгляду справи позивач просив забезпечити йому захист, телефонували в Центр правової допомоги, однак адвокат так і не з»явився.

08 лютого 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13 лютого 2019 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2019 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 01 березня 2019 року.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, позивач 26 січня 2019 року о 14.32 год. на автодорозі М-12 378 км проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали заборонюючого рух, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 425 гривень. Крім того, на вимогу працівника поліції не пред»явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом особою, яка не пред»явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 425 гривень.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Під час розгляду справи судом був оглянутий диск з відеозапис події, яка мала місце за участю сторін 26 січня 2019 року, який був наданий відповідачем, з якого чітко вбачається, що позивач в порушення вимог п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Крім того, на вимогу працівника поліції пред»явити посвідчення водія, відмовився.

Як зазначено в п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Отже, відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, відповідно до ст. ст. 72, 73. 74, 99 КАС України, є належним та допустимим доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Однак, судом було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушеннявідповідачем були порушені норми процесуального права.

Так, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративні правопорушення відповідачем не було дотримано гарантій прав позивача.

Так, в порушення норм ч. 1 ст. 268 КУпАП позивачу не було надано можливості підготуватися до захисту, у тому числі ознайомитися із відеозаписом, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, а тому постанови серії ЕАВ №873572 та ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року по справам про адміністративне правопорушення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже, суд вважає, що позов слід задоволити частково, визнати протиправними та скасувати постанови серії ЕАВ №873572 та ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року у справі про адміністративні правопорушення, а справу надіслати на новий розгляд до УПП у Вінницькій області ДПП.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то суд вважає, що вони стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, чого позивачем зроблено не було.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 134. 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, тел. НОМЕР_3) до поліцейського 3-ї роти 1-го батальйону УПП у Вінницькій області капрала поліції Чорнокозинської Тетяни Михайлівни (21000, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, , тел. 0432-59-40-53, e-mail: patrol. рolice.gov.ua) про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАВ №873572 та ЕАВ №873607 від 26 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення- задоволити частково.

Скасувати постанови серіїЕАВ №873572 та ЕАВ №873607, винесені 26 січня 2019 року поліцейським 3-ї роти 1-го батальйону УПП у Вінницькій області капралом поліції Чорнокозинською Тетяною Михайлівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП надіслати на новий розгляд до УПП у Вінницькій області ДПП.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: