Справа № 705/4039/18
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4039/18
2-а/705/78/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі головуючої судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що 12 вересня 2018 року інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції було складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії ДП18 № 070814 від 12.09.2018 року, згідно якої він нібито порушив п. 15.9 г ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

11 вересня 2018 року, приблизно 21 год. 00 хв., він їхав після роботи додому по вул. Визволителів у м. Умань, де був розміщений блокпост у звязку з масовим святкуванням іудейського нового року. На цьому блокпосту стояла група чоловіків, які представлялися працівниками поліції та здійснювали пропуск проїзду автомобілів та проходу людей, чим нібито забезпечували безпеку паломників. Він предявив цим особам свій паспорт, документи на авто та перепустку на проїзд власним автомобілем через даний блокпост. Однак, зазначені особи надати йому проїхати відмовилися та почали вимагати за проїзд грошові кошти у розмірі 50 гривень. Надавати хабар він відмовився. Після чого дані особи наказали йому розвернути свій автомобіль та звільнити проїзд, що він відмовився робити.

Після чого до його автомобіля підійшли троє чоловіків у формі працівників поліції, з явними ознаками алкогольного спяніння. Ці особи, застосовуючи фізичну силу, витягли його із автомобіля, кинули на землю та почали завдавати ударів ногами. Після чого на нього одягли наручники, забравши усі речі та телефон. Один із цих працівників поліції, доки інші завдавали йому побої, сів за кермо його автомобіля і самовільно відігнав автомобіль від блокпосту.

Його сусіди, побачивши як відносно нього вчиняють протиправні дії та жорстоко наносять побої, зателефонували до поліції, до його знайомих та рідних. Прибувши на місце злочину його дружина та друг родини викликали слідчо-оперативну групу та журналістів.

13 вересня 2018 року по даному факту ним було подано заяву про злочин. У звязку із завданими йому тілесними ушкодженнями, він перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні. Саме у лікарні, 12 вересня 2018 року працівниками поліції йому і була вручена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі, з якою він не погоджується, оскільки жодних правопорушень не здійснював. Він не здійснював зупинку автомобілем в заборонених ПДР місцях, а тому вважає постанову незаконною.

Тому звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його визнано винним та накладено адміністративне стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, попередньо на адресу суду надійшло клопотання від позивача, в якому він просив про розгляд справи у їх відсутність, адміністративний позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив або письмові пояснення на адміністративний позов не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що час та місце вчинення правопорушення, згідно з постановою від 12.09.2018 року серії ДП18 № 070814, близько 21 год. 00 хв. в м. Умань, однак суті вчиненого правопорушення встановити не можливо, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення є частково нечитабельною.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Належним чином оформлену постанову та доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, суду не надано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПне надано.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП має бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Постанову серії ДП18 № 070814 від 12.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Л. Гудзенко