Справа № 464/7079/18
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №464/7079/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

з участю:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася в суд з позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі. В обґрунтування заявленого адміністративного позову покликається на те, що 13 листопада 2018 року Львівською митницею Державної фіскальної служби України складено постанову в справі про порушення митних правил № 6204/20900/18, відповідно до якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. З ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Вказана постанова була винесена на підставі складеного 08 жовтня 2018 року на митному посту «Краковець» Львівської митниці протоколу № 6204/20900/18 про порушення митних правил.

Позивач вважає, що вищевказана постанова винесена Відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки митниця при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності не надала належної оцінки наданим доказам та поясненням ОСОБА_1 Так, транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель POLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний в країні Польща ОСОБА_3 (сином Позивача) та оформлений на його ім'я. У технічному паспорті на автомобіль вписано ОСОБА_1 (позивача) і ОСОБА_3. Даний факт митницею до уваги не взято.

Позивач вважає, що митним органом було допущено необ'єктивність та неповнота провадження у справі, тому постанова у справі про порушення митних правил № 6204/20900/18, винесена 13.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Ухвалою суду від 04.01.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду./а.с.19-20/.

Ухвалою суду від 29.01.2019 р. у зв'язку із неявкою учасників справи у справі оголошено перерву, з викликом сторін у наступне судове засідання. /а.с.23/

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, оскільки подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити.

Львівська митниця ДФС свого представника до суду не направила, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Разом з тим, відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Зазначено, що позивач перевищила більше, ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару - транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель POLO, реєстраційний номер НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення.Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 470 МК України. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Суд встановив, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Я.І. від 13.11.2018 року винесеної у справі про порушення митних правил за №6204/20900/18, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн./а.с.7-9/.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 08.10.2018 року о 20 год. 29 хв., в зону митного контролю МАПП «Краковець», Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN-GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким слідувала громадянка ОСОБА_1, з Республіки Польща до України.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його перемішувала, в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 12.06.2018 року, громадянка ОСОБА_1, ввезла через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС на митну територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN-POLO», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN - НОМЕР_3, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 Митного кодексу України.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 08.10.2018 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Отже, пропуск 12.06.2018 року, ввезеного на митну територію України даного автомобіля, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, в супереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, гр. ОСОБА_1, до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не зверталася.

Під час митного контролю 08.10.2018, гр. ОСОБА_1, в своєму поясненні не вказала причину не вивезення даного транспортного засобу з митної території України. Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України не надала.

Таким чином, ОСОБА_1, перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, гр. ОСОБА_1, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягалася.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно гл. 55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, потайно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконання інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України.

Отже, пропуск встановленого законом строку ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України, автомобіля, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, транспортний засіб ввезений позивачем на митну територію України, не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. З ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що перемішуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Однак, як встановлено, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не зверталася.

При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач покликається на те, що нею не ввозився жодний транспортний засіб на митну територію України. Однак, суд таке твердження позивача до уваги не приймає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Відповідно до інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС України вищевказаний транспортний засіб ввезла на митну територію України саме ОСОБА_1

Згідно п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Враховуючи, що транспортний засіб був ввезений на митну територію України позивачем, обов'язок вивезення таких покладено на нього та відповідно в нього наявні документи на право користування цим транспортним засобом.

Окрім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451 передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

Відтак, позивач не надав ні до митниці, ні до суду жодних документів на підтвердження того, що ним не ввозився вищевказаний транспортний засіб на митну територію України.

Як роз'яснено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.10.2016 року у справі № К/800/12331/16: «колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає безпідставними доводи позивача щодо його перебування у транспортному засобі лише в якості пасажира, оскільки у відомості з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної справи ДФС України вноситься інформація стосовно особи, яка керувала автомобілем, а не перебувала у ньому в якості пасажира».

Аналогічно в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № 444/2532/16-а за ідентичних обставин справи колегія суддів зазначає, що «твердження позивача про те, що з жовтня 2015 року він жодного разу не перетинав кордон України та не в'їжджав на територію Польщі, тому будь-якого транспорту чи інших речей він не міг перевозити на митну територію України з Польщі спростовується інформацією про факти перетину державного кордону транспортними засобами... та вибіркою з журналу пасажирського пункту пропуску...

Таким чином, суд вважає, що посадовою особою було правомірно та на законних підставах прийнято рішення про наявність складу правопорушення та винесено постанову про порушення митних правил.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Я.І. від 13.11.2018 року винесеної у справі про порушення митних правил за №6204/20900/18, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної Фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 4, 380, 470, 467, 481, 523, 525 МК України, суд -

ВИРІШИВ:

постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Я.І. від 13.11.2018 року винесеної у справі про порушення митних правил за №6204/20900/18, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення було складено 12 березня 2019 року.

Суддя Юрків О.Р.