Справа № 161/1421/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1421/19
Провадження № 2-а/161/87/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого- судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАВ №869967 від 20.01.2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 січня 2019 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ №869967 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 340 гривень.

Вважає вказану постанову протиправною та необґрунтованою, оскільки при складенні постанови не дотримані вимоги ст. 283 КупАП, а також невірно кваліфіковано вчинені дії, оскільки п. п. 31.4.3. ПДР України не містить заборони на керування транспортними засобами, що мають несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби.

Крім того, інспектором Мозговим А. А. при накладені стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме: не з'ясовано чи винен позивач у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного просив суд визнати дії інспектора роти №2 батальйону №1 УПП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 869967, винесену 20.01.2019 року інспектором роти №2 батальйону №1 УПП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу - закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що перед виїздом з смт. Стара Вижівка, Волинської області він перевірив чи працюють всі лампи передніх фар, задніх ліхтарів та підсвітки номерного знаку. Повторна перевірка ламп була проведена ним під час перебування на заправці у місті Ковель, Волинської області - всі лампи були робочі. Вказує, що після цього він безупинно рухався в сторону міста Київ. Його автомобіль OPEL VECTRA 1996 року випуску не має автоматичної світлової індикації несправності світлових приладів, за виключенням індикації несправності ламп поворотів. Також зазначає, що на початку розмови з інспектором, він хотів відразу усунути недолік, адже у нього були запасні лампи для всіх зовнішніх освітлювальних приладів, але інспектор не зважав на його пояснення та прохання і почав складати протокол.

Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, у судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з постанови серії ЕАВ № 869967 від 20.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA н.з. АС 7712 АР, 20.01.2019 року, о 18 год. 46 хв. рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Ковель-Ягодин, 142й км Житомирської області керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не горіла лампа заднього правого габаритного ліхтаря, чим порушив вимоги п. 31.4.3 ПДР - Керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (а.с. 5).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зі змісту ч. 1 ст. 121 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 31.6 «б» Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі - ПДР), зазначено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

При цьому у пункті 31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо із зовнішніх світлових приладів не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, слід зазначити, що згідно п.5 цієї Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання правильності складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та витребування необхідних додаткових матеріалів, які потрібні для вирішення справи, а також чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Аналогічне положення міститься у статті 278 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, серед іншого, в тому числі чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 77 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 76 цього Кодексу визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У частині четвертій статті 9 цього ж Кодексу закріплено принцип офіційного зясування, за змістом якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», завданнями поліції в тому числі є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено статтями 6 та 7 ЗУ «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

З аналізу диспозиції частини першої статті 121 КУпАП, а також наведених пунктів ПДР слідує, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тягне за собою відповідну адміністративну відповідальність.

Однак керування транспортним засобом, який має несправності, які не виключають подальшу його експлуатацію, не несе адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що під час руху позивача у нього перестала горіти саме права фара, тобто йому би заборонявся подальший рух транспортного засобу у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, однак його експлуатація згідно ПДР не заборонялася.

В судовому засіданні позивач зазначив, що він не помітив, що в нього перестала горіти права фара, оскільки вже були умови достатньої видимості.

Отже, відповідачем не було порушено ч. 1 ст.121 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, експлуатація якого не заборонена, а поломка виникла в дорозі.

При цьому у пункті 31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо із зовнішніх світлових приладів не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Протилежного відповідач суду не довів, хоча тягар доказування у цій справі лежить саме на ньому.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом скасування спірної постанови, із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 14, 77, 90, 243-246, 286,293, 295КАС України, на підставі ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285 КпАП України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 869967, винесену 20.01.2019 року інспектором роти №2 батальйону №1 УПП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.03.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3