Справа № 826/3960/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3960/18 Суддя першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідача: - Косіч Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20.02.2018 року №, №, №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що різниця між основною сумою боргу за кредитним зобов'язанням в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню - 05.01.2016р. (26, 22 грн. за 1 євро), що становить 2 698 804, 41 грн. (102 929, 23 євро), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (11, 04 грн. за 1 євро), що становить 1 136 338, 7 грн., не є доходом позивача, ця різниця становить 1 562 465, 71 грн., а прощена сума боргу становить 1 278 999,70 грн., тобто, вказана різниця перевищує суму прощеного боргу, і не становить додаткового блага у розумінні Закону України «Про внесення змін до податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» № 321-VIII від 09.04.2015 року.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець зареєстрований Подільською РДА у м. Києві 29.05.2002 р., код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

21.12.2006 року між ОСОБА_3 як позичальником та АКБ «ХФБ Банк Україна» як банком укладено кредитний договір №246-PBD, згідно якого позичальнику надано кредит у сумі 200 000 євро строком на 15 років з 21.12.2006 р. по 21.12.2021 р. на передбачених договором умовах.

30.06.2010 р. між ВАТ «Унікредит Банк» як правонаступником АКБ «ХФБ Банк Україна» та позивачем укладено додаткову угоду до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., згідно якої п. 3.2 кредитного договору викладено у новій редакції, яка передбачає погашення основної суми кредиту, процентів за його користування, сплату неустойки, комісій, будь-яких інших платежів за цим договором та витрат, понесених банком на користь третіх осіб, шляхом договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті, що знаходиться на будь-якому із його рахунків, відкритих в банку, за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором та/або настання випадків невиконання

19.06.2015 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» як правонаступником ВАТ «Унікредит Банк» та позивачем укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., яким сторони визначили, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом - 110 307, 77 євро, заборгованість по нарахованим та сплаченим процентам за користування кредитом - 474, 32 євро.

Також згідно вказаного договору сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування, які викладені в договорі кредиту, зокрема, п. 3.3 договору сторони домовились про те, що починаючи з 31.12.2015 р. позичальник здійснить одноразовий платіж в сумі 500 євро на підставі заяви про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в додатку №1 до договору, та позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

20.11.2015 року з метою залучення необхідної суми грошових коштів для реалізації положень договору про внесення змін №1 між позивачем, ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр» (поручитель) було укладено договір поруки №246-PBD-ПОР, згідно п. 1.1 якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та порядку, передбачених кредитним договором №246-PB від 21.12.2006 р.

Також 20.11.2015 р. між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., яким сторони визначили, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом - 102 929, 23 євро.

25.12.2015 року на виконання умов договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р. ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр» перерахувало на поточний рахунок позивача в ПАТ «Укрсоцбанк» 1 244 600 грн. з призначенням платежу - виконання зобов'язань щодо повернення суми кредиту згідно договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р., що підтверджується випискою за 25.12.2015 р.

Того ж дня, 25.12.2015 р., позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявою про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, відповідно до якої просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі, достроково) в порядку черговості, яка передбачена кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р., з урахуванням договору про внесення змін №1 від 19.06.2015 р. в загальній сумі 48 800 євро шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку.

Також заявлено прохання здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором в загальній сумі 48 800 євро. Датою анулювання визначено 05.01.2016 р.

За вказаною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» здійснив списання 1 244 400 грн. для купівлі 48 800 євро по курсу 25, 5 (у т.ч. комісія банку), що підтверджується випискою за 25.12.2015 року.

Згідно виписки зазначено, що перерахунок анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку буде здійснено за офіційним курсом НБУ станом на 00 годин на визначену дату анулювання (прощення) заборгованості.

Станом на 01.05.2016 р. офіційний курс НБУ щодо гривні по відношенню до євро становив 26, 223129 грн./євро, тобто, в гривневому еквіваленті анульовано (прощено) суму 1 279 688, 69 грн.

На підставі пп. 75.1.2 п. 75.1, пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, наказу від 10.01.2018 р. №225, повідомлення від 11.01.2018 р. №471/К/26-15-42-03-27 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт перевірки від 01.02.2018 р. №532/26-15-42-03/НОМЕР_1.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення платником податків ОСОБА_4:

- п. 49.2 ст. 49 з урахуванням пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України у вигляді неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

- п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України у вигляді заниження ПДФО за 2016 р. у сумі 230 219, 95 грн.;

- пп. "а" п. 176.1 ст. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України у вигляді ненадання до перевірки книги обліку доходів і витрат;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у вигляді ненарахування та несплати до бюджету військового збору за 2016 рік в сумі 19185 грн.

Вказані висновки зроблено контролюючим органом з огляду на те, що податкова декларація про майновий стан і дохід платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 за 2016 рік до контролюючого органу станом на момент складання акту не надходила; до перевірки не надано Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та виконання обов'язку щодо подання податкової декларації.

Перевіркою достовірності відображення у податковій декларації доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, а також повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб від такого доходу встановлено, що платником у 2016 році отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1 278 999, 7 грн. від ПАТ "Укрсоцбанк" за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, сума боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням).

Вказану інформацію отримано на запит контролюючого органу згідно відповіді ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.07.2017 р. №111-186/79-660.

За результатами перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 20.02.2018 року:

- №, яким за порушення п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України позивачу нараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 230 219, 95 грн. та 57 554, 99 грн. штрафних санкцій;

- №, яким за порушення п. 49.2 ст. 49 з урахуванням пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 170 грн.;

- №, яким за порушення пп. "а" п. 176.1 ст. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 510 грн.

- №, яким позивачу за порушення п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нараховано військовий збір в розмірі 19 185 грн. та штраф у розмірі 4796, 25 грн.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (в редакції станом на 25.12.2015 р.) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

За загальним правилом пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України прощена (анульована) основна сума кредиту у розмірі, що перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, є додатковим благом і підлягає оподаткуванню.

Проте, 09.04.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» № 321-VIII, згідно п. 3 якого підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту:

"8. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Тобто курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), також не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню, якщо сторони кредитного договору домовилися про зміну валюти зобов'язання, кредит не погашений до 1 січня 2014 року.

В межах даних правовідносин, кредит не погашений до 01.01.2014 року.

Згідно наявних у справі копій правочинів між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» щодо погашення заборгованості за кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р. сторони прямо не домовились про зміну валюти зобов'язання, проте фактично на виконання умов договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р. ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр» перерахувало на поточний рахунок позивача в ПАТ «Укрсоцбанк» 1 244 600 грн., які були прийняті банком як належне виконання зобов'язання за договором поруки, що підтверджується випискою за 25.12.2015 р.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони кредитного зобов'язання фактично дійшли згоди про зміну валюти зобов'язання.

Того ж дня, 25.12.2015 року, позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявою про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, відповідно до якої просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі, достроково) в порядку черговості, яка передбачена кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р., з урахуванням договору про внесення змін №1 від 19.06.2015 р. в загальній сумі 48 800 євро шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку.

Таким чином, різниця між основною сумою боргу за кредитним зобов'язанням в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню - 05.01.2016 року (26, 22 грн. за 1 євро), що становить 2 698 804, 41 грн. (102 929, 23 євро), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (11, 04 грн. за 1 євро), що становить 1 136 338, 7 грн., не є доходом позивача.

Ця різниця становить 1 562 465, 71 грн., а прощена сума боргу становить 1 278 999, 7 грн. Тобто, вказана різниця перевищує суму прощеного боргу, і не становить додаткового блага у розумінні Закону № 321-VIII.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20.02.2018 р. №, яким за порушення п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України позивачу нараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 230 219, 95 грн. та 57 554, 99 грн. штрафних санкцій, є протиправним та підлягає скасуванню.

Усі інші податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт перевірки від 01.02.2018 р. №532/26-15-42-03/НОМЕР_1, є похідними від факту отримання чи неотримання платником доходу у вигляді додаткового блага та, відповідно, підлягають скасуванню.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 12 березня 2019 року.