Справа № 175/3056/17-а(2-а/175/73/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 175/3056/17-а(2-а/175/73/17)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 р. (суддя Озерянська Ж.М.) в адміністративній справі №175/3056/17-а(2-а/175/73/17) за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Підгородненської міської ради, скасувати та визнати незаконним рішення ХХVІІ позачергової сесії VІІ скликання від 30 травня 2017 року №90-н «Про скасування рішення сесії від 09 грудня 2016 року №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту» ФОП ОСОБА_1.». В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував на те, що не був повідомлений відповідачем про прийняття спірного рішення. Скасування Підгородненською міською радою свого ж рішення №857-ХУІІ відбулось безпідставно, без відповідного виїзду комісії з питань агропромислового комплексу, охорони природи та раціонального використання земель, без виїзду погоджувальної комісії, яка створена при виконкомі ради.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апелянт вказує, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, про що зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. №7-рп/2009. Також вказує, що суд першої інстанції ухилився від надання оцінки доводам представника позивача. Помилковим, на думку скаржника, є висновок суду про те, що в порушення вимог рішення сесії на час встановлення тимчасової споруди позивачем не виконані вимоги рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №857-ХУ/УІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту», а саме - п. 1.4 щодо замовлення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки для укладання договору особистого строкового сервітуту, та встановлено тимчасову споруду без відповідних документів, оскільки даний факт спростовується

матеріалами справи. Згідно заяви позивача від 07 червня 2017 р., яка зареєстрована Підгородненською міською радою за вхідним №487, останній надав відповідачу на виконання рішення сесії від 09 грудня 2016 р. необхідний пакет документів, в тому числі і лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (відділу у Дніпровському районі) №224/86-17 від 12 квітня 2017 р. про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка станом на 01 березня 2017 р. складає 14088,65 грн. Крім того суд не звернув увагу на те, що в рішенні міської ради від 09 грудня 2016 р. не вказано про обов'язок ФОП ОСОБА_1 виготовити дану документацію, а навпаки пунктом 1.3 даного рішення позивача зобов'язано встановити тимчасову споруду у відповідності до паспорту прив'язки, який оформити у секторі містобудування та архітектури Дніпропетровської райдержадміністрації.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, що позивачу надавався дозвіл на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту рішенням №857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р. В порушення вимог рішення сесії позивач встановив тимчасову споруду без відповідних документів. Обставина того, що кіоск було встановлено 17 травня 2017 р. в межах наданої земельної ділянки, не відповідає дійсності, оскільки технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачем не виготовлена, договір сервітуту не укладено. Строк виконання рішення сесії № 857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р. становив 6 місяців,. За цей час позивач повинен був замовити нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та укласти договір, що ним не було зроблено. Натомість, він самовільно встановив тимчасову споруду, про що Підгородненську міську раду повідомив директор КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

09 грудня 2016 р. на засіданні сесії міської ради за результатами розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту» (а.с.34). Рішенням сесії надано дозвіл на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту на земельну ділянку площею 0,0040 га за адресою: м. Підгородне вул. Кільченська, 4 - т для провадження підприємницької діяльності; погоджено розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за умови виконання вимог рішення сесії: виготовлення креслення масштабом 1:500; ескізу тимчасової споруди; паспорту прив'язки, замовлення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки для укладання договору особистого строкового сервітуту. Пунктом 6 рішення №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту» зазначено, що міська рада залишає за собою право на скасування даного рішення в разі невиконання вищезазначених вимог. 22 травня 2017 р. погоджувальною комісією був здійснений виїзд, за результатами якого встановлено, що по вул. Кільченська, 4 - т ФОП ОСОБА_1 встановлена тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності без оформленої відповідним чином документації на земельну ділянку комунальної власності (а.с.80). 30 травня 2017 р. на засіданні сесії Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у зв'язку зі зверненнями, які надійшли до міської ради, через часткове виконання вимог рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту», та у відповідності до пункту 6, зазначеного рішення, відповідачем було прийнято рішення №90н-ХХVІІ/VІІ «Про скасування рішення сесії від 09 грудня 2016 р. №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту ФОП ОСОБА_1.» (а.с.35), яке було направлено ОСОБА_1 листом від 01 червня 2017 р. за №372 (а.с.79).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 30 травня 2017 р. №90-н, оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту», серед яких було, зокрема, замовлення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та укладення договору з міською радою.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на помилковому застосуванні норм матеріального права.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку із реалізацією відповідачем повноважень щодо прийняття рішення, як акту органу місцевого самоврядування. Ці правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 10 цієї ж статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Рішенням Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 р. №857-ХV/VІІ ФОП ОСОБА_1 зобов'язувався вчинити певні дії щодо замовлення та оформлення документації у шестимісячний термін, який спливав 09 червня 2017 р. До цього часу висновки про невиконання ФОП ОСОБА_1 вимог зазначеного рішення є, на думку колегії суддів, передчасними та не обґрунтованими. Крім того, пунктом 6 рішення №857-ХV/VІІ Підгородненська міська рада залишила за собою право на скасування даного рішення в разі невиконання його вимог. Позивачем, у свою чергу, на підтвердження виконання рішення №857-ХV/VІІ надані лист-погодження № 10/1574 від 07.06.2017 Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.15), відповідь Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 224/86-17 від 12.04.2017 (а.с.16), ескіз намірів розташування комплексу тимчасових споруд (а.с. 17-26), паспорт прив'язки від 10.01.2017 (а.с.27-30).

Крім того, у Рішенні від 16 квітня 2009 р. №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Конституційний Суд України також зазначив наступне: зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Як вбачається зі змісту спірного рішення № 90-н від 30 травня 2017 р., підставою для його прийняття та скасування рішення №857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р. стала обставина самовільного встановлення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної власності за адресою: м. Підгородне, вул. Кільченська, 4-Т, часткове виконання п. 1-5 рішення №857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р., лист директора КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1» Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області від 26.05.2017 р., а також звернення громадян, що надійшли до контакт-центру «Гаряча лінія голови облдержадміністрації» (а.с.35).

Однак, на думку колегії суддів, наслідком самовільного встановлення ФОБ ОСОБА_1 тимчасової споруди без виконання умов, викладених у рішенні №857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р., є ненадання Підгородненською міською радою погодження на розміщення ФОП ОСОБА_1 тимчасової споруди, а також зобов'язання його відшкодувати завдані збитки та притягнення до передбаченої діючим законодавством відповідальності. Після спливу шестимісячного терміну, встановленого рішенням №857-ХУ/УІІ від 09 грудня 2016 р., і за наявності обставини невиконання ФОП ОСОБА_1 умов щодо замовлення та оформлення/виготовлення документації, рішення № 857-ХУ/УІІ не підлягає подальшій реалізації, як зазначено вище, через відмову у погодженні розміщення тимчасової споруди. Проте, скасування Підгородненською міською радою власного рішення № 857-ХУ/УІІ до закінчення терміну дії виконання, з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. №7-рп/2009 не може вважатись законним та обґрунтованим.

Слід також зазначити, що за приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень мають відповідати наступним критеріям: чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів того, що ФОП ОСОБА_1 був повідомлений про підготовку проекту спірного рішення «Про скасування рішення сесії від 09 грудня 2016 р. №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту ФОП ОСОБА_1.», що позбавило його права на участь у процесі прийняття рішення.

За наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що спірне рішення Підгородненської міської ради не може вважатись правомірним у зв'язку з чим позовні вимоги про його скасування в судовому порядку підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову про визнання протиправними дій відповідача, оскільки позивачем у позовній заяві не вказувалось, які саме дії він оспорює. Крім того, скасування спірного рішення, на думку колегії суддів, є належним способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 р. в адміністративній справі №175/3056/17-а(2-а/175/73/17) скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року «Про скасування рішення сесії від 09 грудня 2016 р. №857-ХV/VІІ «Про надання дозволу на складання договору про встановлення особистого строкового сервітуту ФОП ОСОБА_1.».

У задоволенні позову про визнання протиправними дій - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 лютого 2019 року і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 06 березня 2019 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук