Справа № 826/7774/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7774/18 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Стрийський вагоноремонтний завод" (далі - позивач, ДП "Стрийський вагоноремонтний завод") звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган або ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в рішенні альтернативно - ПК України), головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств транспорту, зв'язку та інших галузей Львівського управління ОВПП ДФС - Дебою Марією Михайлівною, у приміщенні Львівського управління ОВПП ДФС проведено камеральну перевірку ДП "Стрийський вагоноремонтний завод" з питань дотримання вимог п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України щодо своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2014.

За наслідками вказаної перевірки Контролюючим органом складено акт № 185/28-10-48-09-16/20770332 від 22.03.2018 (в тексті - Акт або Акт перевірки).

Згідно висновку Акту, перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 6145573,65 грн., відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2014, чим порушено п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки, 16.04.2018 ДФС на підставі Акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № , зі змісту якого випливає, що встановлено порушення ДП "Стрийський вагоноремонтний завод" строку сплати суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій, визначеного п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, та підставі ст. 126 ПК України, за затримку на 230 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 6 145 573,65 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, що складає - 1 229 114,73 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно з пунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 ПК, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.56 пункту 14.1 цієї статті).

Перелік загальнодержавних податків та зборів, а також місцевих податків встановлено ст.ст. 9 та 10 ПК відповідно, та частина чистого прибутку, не віднесено у жодній із цих статей.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (в рішенні - Порядок № 138).

Пунктом 1 Порядку № 138 визначено, що згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно з пунктом 2 Порядку, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 3 Порядку, частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Нормами ст. 126 ПК передбачено застосування штрафу до платника податків за несвоєчасну сплату платником податків грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК України. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 (справа № 826/19797/16).

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції підтримує висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що позивачем не було допущено порушення вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України, оскільки такий платіж, як частина прибутку (доходу), що сплачується до державного бюджету підприємствами, хоча і є обов'язковим до сплати цими підприємствами, але не є включеним до переліку загальнодержавних чи місцевих податків і зборів (обов'язкових платежів), визначеного статями 9 та 10 ПК України, а тому і не є податковим платежем, а відтак, за висновками суду, позовні вимоги позивача про скасування Податкового повідомлення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції та відкрито апеляційне провадження по справі.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню під час постановлення рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби шляхом їх безспірного списання несплачений при поданні апеляційної скарги судовий збір у розмірі 27 655 грн. (двадцять сім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять гривень) 08 коп. на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/ код класифікації доходів бюджету - 22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 1055.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: