Справа № 1140/3205/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3205/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Бобринецької районної державної адміністрації

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року (суддя Черниш О.А., м. Кропивницький)

у справі № 1140/3205/18

за позовом Бобринецької районної державної адміністрації

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

про скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 09 листопада 2018 року №57183335 про накладення штрафу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивовано тим, що позивачем не було виконано в повному обсязі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/1379/18, тому постанова від 09 листопада 2018 року №57183335 про накладення штрафу є правомірною.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що ухвалюючи рішення Кіровоградський окружний адміністративний суд не прийняв до уваги, що розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року районна державна адміністрація в оскаржуваному листі від 08 листопада 2017 року № 01-19/13 про відмову зазначила підстави про відсутність детального плану та неподання повного переліку документів.

Зазначає, що дійсно позивач безпідставно зазначив ненадання детального плану забудови земельної ділянки, оскільки статтею 29 Закону України "Про регулювання містобудівної документації" зазначено виключний перелік документів, що подаються разом із заявою і детальний план відсутній у вказаному переліку.

Також, згідно переліку поданих документів, які зазначені у заяві від 30.10.2017 року заявником зазначено, які він подав документи, в тому числі, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Досліджуючи докази у судовому засіданні у справі № 1140/3205/18, суд не об'єктивно та не в повній мірі дослідив надані докази, що є порушенням процесуального та матеріального права під час ухвалення рішення.

Суд першої інстанції у справі № 1140/3205/18 не взяв до уваги, що вказані документи подавалися через центр надання адміністративних послуг і спеціалісти не компетентні здійснювати перевірку правильності оформлення поданих документів.

Також, суд першої інстанції у справі № 1140/3205/18 не взяв до уваги, що під час ухвалення рішення у справі № 811/1379/18 (в якому оскаржувалася відмова від 08 листопада 2017 року) Кіровоградським окружним адміністративним судом вказано, що не було встановлено правильність оформлення належним чином поданих документів (рішення суду від 16 липня 2018 року у справі № 811/1379/18, абзац 13, сторінка 3).

У рішенні суду від 07.12.2018 року не відображено дослідження доказів - посилання на правильність чи неправильність оформлення документів.

Районна державна адміністрація у відповіді від 24.09.2018 року чітко, як встановлено статтею 29 "Про регулювання містобудівної документації", вказала заявнику, що подані ним документи не надають підстав видати містобудівні умови та обмеження. Підставою у відмові була також невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, що суд не врахував при ухвалені оскаржуваного рішення.

Суд прийняв до уваги, що додатках, які були подані із заявою, існують розбіжності щодо параметрів об'єкта будівництва - зазначено різні параметри будівель, а також зазначено різні наміри будівництва, а саме в одному з додатків зазначено намір будівництва - садовий будинок, в іншому - теплиці та технічне приміщення, що є невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівної документації.

Районна державна адміністрація вважає, що повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року та відповідно до вимог статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" надала відмову.

Районна державна адміністрація не має підстав видати містобудівні умови та обмеження на підставі поданих документів - домальованої заявником ксерокопії плану - схеми проектної документації, а також за наявних невідповідностей щодо забудови, а тому вдруге відмовила заявнику у видачі містобудівних умов та обмежень.

Дана відмова не оскаржувалась, не визнавалася неправомірної чи незаконною.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 у травні 2018 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Бобринецької РДА, в якому просив суд визнати протиправною відмову Бобринецької РДА у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно заяви від 30.10.2017 року та зобов'язати відповідача надати йому такі містобудівні умови та обмеження, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року в адміністративній справі №811/1379/18 позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано протиправною відмову Бобринецької РДА у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 згідно із заявою від 30.10.2017 року. Зобов'язано Бобринецьку РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 16.08.2018 року.

На виконання цього рішення судом 10.09.2018 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист №811/1379/18 про зобов'язання Бобринецької РДА повторно розглянути його заяву від 30.10.2017 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Цей виконавчий лист того ж дня пред'явлений стягувачем ОСОБА_1 для виконання до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 11.09.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57183335 з виконання виконавчого листа №811/1379/18 та зобов'язано боржника - Бобринецьку РДА виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Позивач листом №01-40/465/1 від 24.09.2018 року повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/137918 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року та додані до неї документи щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, про що стягувачу направлено лист №Д-336 від 24.09.2018 року про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень з наступних причин: неподання документів, визначених частиною третьою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації.

Державний виконавець, перевіривши виконання рішення суду, встановив, що боржником за результатами повторного розгляду заяви стягувача відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з тих же підстав, які були визнані судом протиправними, а отже рішення суду не виконано, а причини його невиконання не є поважними. У зв'язку з цим, державний виконавець 09.11.2018 року прийняв постанову про накладення штрафу, якою на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення суду без поважних причин на боржника - Бобринецьку РДА накладено штраф у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Отримавши копію зазначеної постанови 13.11.2018 року та не погодившись з нею, позивач 22.11.2018 року звернуся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки:

- предметом спору в адміністративній справі №811/1379/18 була перевірка правомірності відмови відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Бобринецької РДА, як уповноваженого органу містобудування та архітектури, у наданні ОСОБА_1 за його заявою від 30.10.2017 року містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, викладеної у листі №01-19/13 від 08.11.2017 року та мотивованої неподанням документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень (а саме містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва та викопіювання з топографо-геодезичного плану у масштабі 1:2000, складеного у відповідності до Інструкції з топографічного знімання, затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при КМУ №56 від 09.04.1998 року), а також невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (а саме відсутністю розробленого та затвердженого детального плану території);

- Кіровоградський окружний адміністративний суд, вирішуючи у справі №811/1379/18 позов ОСОБА_1, установив, що той разом із заявою від 30.10.2017 року про надання містобудівних умов та обмежень подав повний перелік необхідних документів, а відсутність затвердженого детального плану території не свідчить про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Тому суд дійшов до висновку, що спірна відмова є протиправною, оскільки суперечить статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", позаяк законних підстав для такої відмови у відповідача не було. Суд, не втручаючись у дискреційні повноваження відповідача - суб'єкта владних повноважень, частково задовольнив позов, зобов'язавши Бобринецьку РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Бобринецька РДА з цим рішенням погодилася та в апеляційному порядку його не оскаржувала;

- виконуючи рішення суду, Бобринецька РДА листом №Д-336 від 24.09.2018 року знову відмовила ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень, обґрунтувавши своє рішення неподанням заявником документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а також невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Таким чином, прийняте позивачем рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень, викладене у листі №Д-336 від 24.09.2018 року, по суті повторює його попереднє рішення, яке визнано судом протиправним;

- всупереч рішенню Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року в адміністративній справі №811/1379/18, у якому констатовано відсутність підстав, визначених статтею 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за заявою ОСОБА_1, Бобринецька РДА прийняла рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень, посилаючись на ті ж обставини, які були предметом судового розгляду у справі №811/1379/18. Це свідчить, що позивач не врахував правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі, та не виконав рішення суду у встановлений ним спосіб;

- законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п.16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Згідно з цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Предметом спору у цій справі є постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. від 09 листопада 2018 року №57183335 про накладення на позивача штрафу в сумі 5100 грн.

Зазначену постанову мотивовано тим, позивачем не було виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/1379/18.

Отже, доводи позивача щодо правомірності відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 30.10.2017 року, викладеної у листі відповідача № Д-336 від 24.09.2018 року, виходять за межі спірних правовідносин у цій справі.

В цьому випадку для надання правової оцінки постанови від 09 листопада 2018 року №57183335 необхідно встановити, чи було виконано позивачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/1379/18 в повному обсязі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/1379/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 згідно із заявою від 30.10.2017 року;

- зобов'язано Бобринецьку районну державну адміністрацію Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності» відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №811/137918 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 30.10.2017 року, про що стягувачу направлено лист № Д-336 від 24.09.2018 року про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі № 811/1379/18 не було зобов'язано Бобринецьку районну державну адміністрацію прийняти рішення на користь ОСОБА_1

Також, резолютивна частина рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі № 811/1379/18 не містить відповідно до вимог ч. 4 ст. 245 КАС України посилання суду на те, що Бобринецькою районною державною адміністрацією за результатом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.10.2017 року має бути прийнято рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, прийняття Бобринецькою районною державною адміністрацією рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволені заяви від 30.10.2017 року із зазначенням тих самих підстав для відмови, неправомірність яких встановлено судом у рішенні від 16.07.2018 року у справі №811/1379/18, не свідчить про невиконання судового рішення.

Державний виконавець не наділений правом наддавати правову оцінку рішенням суб'єкта владних повноважень, які прийняті останніми на виконання рішення суду, а з формальної точки зору рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі № 811/1379/18 виконано позивачем. У разі незгоди особи, щодо якої таке рішення прийнято, з результатом розгляду його заяви, вона має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивач є обґрунтованими, а відповідач не довів суду правомірності оскарженого рішення, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Бобринецької районної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі № 1140/3205/18 скасувати.

У задоволенні позву - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя А.В. Суховаров

Суддя В.Є. Чередниченко