Справа № 1340/4724/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4724/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Катревич Н.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т АН О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо неврахування строку проходження військової в органах податкової міліції в період з 22.06.1995 року по 23.06.2005 року до строку календарної служби для визначення розміру одноразової допомоги при звільненні;

-зобов'язати Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України здійснити донарахування та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу при звільненні передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення з урахуванням строку проходження військової служби в органах податкової міліції в період з 22.06.1995 року по 23.06.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при звільненні з військової служби, а саме під час підрахунку вислуги років для визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільнені відповідачем не враховано строк проходження ОСОБА_3 військової служби в органах податкової міліції в період з 22.06.1995 року по 23.06.2005 року. Вважає, відмову відповідача у зарахуванні строку проходження військової служби в органах податкової міліції з посиланням на підпункт 4.10.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2008 року безпідставним. Крім того, зазначає, що при звільненні з органів податкової міліції звільнявся за ст.64 «З» (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації). При звільненні за даною статтею грошова допомога (вихідна допомога) не нараховувалась.

Ухвалою від 05.10.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 12.11.2018 року замінено засідання для розгляду справи підготовчим засіданням.

10.01.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 30.10.2018 року. Зазначає, що наказом №333-ос від 22.12.2017 року визначено виплатити позивачу згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2008 року грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 11 повних календарних років служби. Підпунктом 4.10.4 вищевказаної інструкції визначено, що військовослужбовцям у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена підпунктами 4.10.1 і 4.10.2 цієї Інструкції, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вважає, що підстав для донарахування та виплати грошової допомоги при звільнення з військової служби за період проходження служби у податковій міліції відсутні. Крім того, зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №813/30/18 позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Львівського прикордонного загону №333-ос від 22.12.2017 року в частині звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу загону, усіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_3; поновлено прапорщика ОСОБА_3 на посаді інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби "Грушів" III категорії (тип Б) 7 прикордонного загону (1 категорії) Західного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України м. Львів з 22.12.2017 року. Грошова допомога виплачується при звільнені особи, оскільки позивач поновлений на посаді, відсутній факт звільнення, а відтак відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідач не здійснив повного та належного розрахунку при звільненні, а саме не виплатив грошову допомогу в повному розмірі в строки визначені п.293 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року за №1115/2009 не пізніше дня виключення з списків особового складу частини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

Відповідно до витягу з наказу начальника Мостиського прикордонного загону від 01.09.2006 року №164ос молодшого сержанта ОСОБА_3 прийнято на посаду молодшого інспектора прикордонного контролю 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення прикордонного контролю «Смільниця» та зараховано до списків Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом від 22.12.2017 року № 333-ос «По особовому складу» начальником 7 прикордонного Карпатського загону (І категорії) О.В. Чорним, відповідно до Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, виключено зі списків особового складу загону, усіх видів забезпечення ОСОБА_3, на підставі пункту "а" (у зв'язку із закінченням строку контракту) частини 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2008 року ОСОБА_3 виплачено грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 11 повних календарних років служби.

23.08.2018 року позивачем подано до відповідача заяву про донарахування та виплату грошової допомоги при звільнення з військової служби за період проходження служби у податковій міліції.

Листом за №11/Б-600/1 від 12.09.2018 року відповідач надав відповідь, в якій вказав про відсутність підстав для донарахування та виплати позивачу грошової допомоги при звільнення з військової служби за період проходження служби у податковій міліції. Зазначив, що ОСОБА_3 було нараховано та виплачено грошову допомогу при звільненні в сумі 29333,15 грн. Грошова допомога при звільненні виплачена в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 11 повних календарних років служби відповідно до наказу начальника ЛПЗ №333 від 22.12.2017 року.

Позивач вважає протиправними дії відповідача, а відтак звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991р. (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ (далі - закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї статті грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За пунктом 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Наказом Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за №537/15228, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція № 425), відповідно до п.1.2 якої грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення;

Згідно з пп.4.10.1 Інструкції №425 військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до пп.4.10.2 Інструкції №425 військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно пп.4.10.4 Інструкції № 425 військовослужбовцям у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена підпунктами 4.10.1 і 4.10.2 цієї Інструкції, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналізуючи вищенаведені норми, суд вважає, що одноразова грошова допомога у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення виплачується військовослужбовцям у разі їх звільнення зі служби.

Згідно матеріалів справи, наказом від 22.12.2017 року № 333-ос «По особовому складу» начальником 7 прикордонного Карпатського загону (І категорії) О.В. Чорним, відповідно до Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, виключено зі списків особового складу загону, усіх видів забезпечення ОСОБА_3, на підставі пункту "а" (у зв'язку із закінченням строку контракту) частини 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №813/308/18 вищевказаний наказ скасовано та поновлено прапорщика ОСОБА_3 на посаді інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби «Грушів» III категорії (тип Б) 7 прикордонного загону (1 категорії) Західного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України м. Львів з 22.12.2017 року.

Враховуючи, що позивач поновлений в органах Державної прикордонної служби України та скасовано наказ від 22.12.2017 року №333-ос «По особовому складу», відсутні підстави для виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд звертає увагу, що позивачем поданий рапорт на ім'я начальника Львівського прикордонного загону від 08.02.2018 року про стягнення з нього коштів, які йому були помилково виплачені, як вихідна допомога при звільненні.

Суд не надає оцінки твердженням позивача про неврахування відповідачем строку проходження військової служби в органах податкової міліції в період з 22.06.1995 року по 23.06.2005 року до строку календарної служби для визначення розміру одноразової допомоги при звільненні, оскільки нарахування одноразової грошової допомоги та визначення її розміру з урахуванням складових проводиться при звільненні зі служби. Однак, як зазначено вище, позивач поновлений в органах Державної прикордонної служби України, а відтак відсутні підстави для визначення розміру одноразової допомоги при звільненні.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. У позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення дій - відмовити повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 березня 2019 року.

Суддя Крутько О.В.