Справа № 200/1773/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 р. Справа№200/1773/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів, що належать ОСОБА_1, накладені постановою державного виконавця Хортоломей О.С. від 13.02.2018 в межах виконавчого провадження № 55778494, та накладення арешту на рухоме майно, а саме килим борцовський розміром 12*12 та мати 36 шт. на загальну суму 76117,40 грн., які знаходяться за адресою: смт. Мангуш, вул. Котанова, 50/113.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що більше 5 років не проживає у смт Мангуш, прийняла рішення в подальшому не займатись господарською діяльністю у смт Мангуш, через що виникла необхідність продажу нерухомого майна, що належить позивачу. У лютому 2018 року позивач дізналася, що на все рухоме та нерухоме майно накладено арешт постановою державного виконавця від 13.02.2018 у ВП № 55778494. Водночас, арешт на нерухоме майно, як визначено у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», накладається у разі відсутності достатнього рухомого майна та грошових коштів та у межах суми стягнення. У позивача достатньо рухомого майна (килим борцовський розміром 12*12 та 36 шт. матів), вартість якого перевищує суму заборгованості позивача у розмірі 76117,40 грн.

До суду позивач не зявилася, у наданій до суду заяві просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача до суду також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відзив на позов та матеріали виконавчого провадження № 55778494 відповідачем суду не надано.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 05.02.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 27.02.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.03.2019. Ухвалою від 11.03.2019 позивачу поновлено строк звернення до суду.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

13.02.2018 державним виконавцем Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнято постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні (ВП) № 55778494 з виконання виконавчого листа № 805/1514/17-а від 09.01.2018, виданого Донецьким окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Донецькій області залишку заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб у розмірі 26 459,27 грн.

Вказаною постановою на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, транспорті засоби, що належать на праві власності позивачу у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 29 302,70 грн.

Із наявної в матеріалах справи заяви позивача від 17.12.2018 вбачається, що 23.02.2018 вона зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів, та накладення арешту на рухоме майно.

Докази надання відповідачем відповіді на лист позивача від 23.02.2018 в матеріалах справи відсутні.

З інформації, наявній в автоматизованій системі документообігу суду та Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що не отримавши відповідь від Мангушського районного ВДВС, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Мангушського районного ВДВС про зняття арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів, що належать ОСОБА_1, накладені постановою державного виконавця Хортоломей О.С. від 13.02.2018 в межах виконавчого провадження № 55778494, та накласти арешт на рухоме майно, а саме килим борцовський розміром 12*12 та мати 36 шт. на загальну суму 76117,40 грн., які знаходяться за адресою: смт. Мангуш, вул. Котанова, 50/113.

Даний позов надійшов до Донецького окружного адміністративного суду 18.10.2018, справі присвоєний номер № 200/10748/18-а. В подальшому при розгляді справи № 200/10748/18-а ОСОБА_1 змінені позовні вимоги на наступні:

- скасувати постанову державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 від 13.02.2018 року в межах виконавчого провадження №55778494 в частині накладення арешту на все нерухоме майно;

- зняти арешт зі всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Хортоломей О.С. від 13.02.2018 року в межах виконавчого провадження № 55778494 та накласти арешт на рухоме майно ОСОБА_1, а саме килим борцовський розміром 12*12 та мати 36 шт. на загальну суму 76117,40 грн., який знаходиться за адресою: смт. Мангуш, вул. Котанова, 50/113.

Ухвалою від 30.11.2018 у справі № 200/10748/18-а залишено позов ОСОБА_1 без розгляду у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

17.12.2018 позивач знов звернулась до відповідача із заявою про зняття арешту з її нерухомого майна та накладення на рухоме, а саме килим борцовський розміром 12*12 та мати 36 шт. на загальну суму 76117,40 грн.

24.01.2019 позивачем отримано лист відповідача у відповідь на заяву від 17.02.2019 № 5187, де відділом зазначено про накладення постановою від 13.02.2018 арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» та вказано, що відповідь на заяву позивача від 23.02.2018 направлено поштою (простою кореспонденцією).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

В обґрунтування позовних вимог про зняття арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів, що належать ОСОБА_1, накладені постановою від 13.02.2018, та накладення арешту на інше рухоме майно, а саме килим борцовський розміром 12*12 та мати 36 шт., позивач зазначила, що арешт на нерухоме майно, як визначено у ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», накладається у разі відсутності достатнього рухомого майна та грошових коштів. Арешт накладається у межах суми стягнення. У позивача достатньо рухомого майна, а саме: килим борцовський розміром 12*12 та 36 шт. матів, вартість яких перевищує суму заборгованості позивача у розмірі 76117,40 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою.

При цьому суд зазначає, що в межах цієї справи позивачем не заявлено вимог щодо скасування постанови від 13.02.2018 про накладення арешту, позов ОСОБА_1 про скасування постанови від 13.02.2018 залишено без розгляду ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2018 у справі № 200/10748/18-а через пропуск позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, постанова відповідача від 13.02.2018 про накладення арешту є чинною.

Серед визначених ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII підстав зняття арешту з майна боржника відсутні такі, як наявність іншого рухомого майна (в даному випадку - килим борцовський розміром 12*12 та 36 шт. матів), на яке могло б бути накладено стягнення. Визначення переліку рухомого майна, на яке має накладатися стягнення, належить до виключної компетенції держвиконавця та є його дискреційними повноваженнями.

Отже, підстави зняття арешту з усього нерухомого, рухомого майна позивача, її транспортних засобів, та накладення арешту на інше майно - килим борцовський розміром 12*12 та 36 шт. матів в відповідача відсутні, з огляду на що нездійснення відповідачем дій щодо зняття арешту з належного позивачу майна не суперечить вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Беручи до уваги наведене, заявлений позивачем адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на зазначене, на підставі Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (61023, м. Харків, вул. Пушкінська, 104 е (гуртожиток), РНОКПП НОМЕР_1) до Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87400, Донецька обл., смт Мангуш, пр-т Миру, буд. 70, ) про зняття арешту з майна, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Михайлик А.С.