Справа № 820/4217/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.Справа № 820/4217/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 31.08.18 року по справі № 820/4217/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому, з підстав протиправності рішень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб на суму 996769,56 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 249192,39 грн., а всього на суму 1245961,95 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із військового збору на суму 82529,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20632,33 грн., а всього на суму 103161,66 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області про донарахування ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 297794,84 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 29779,48 грн., а всього на суму 327574,32 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

В порядку, визначеному ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Товариства Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатом перевірки складено Акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, за період з « 01» "січня" 2015 року по « 31» „грудня" 2017 року" №1463/20-40-13-05-10/НОМЕР_1 від 17.04.2018 року (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки ФО-П ОСОБА_1 порушено:

- п. 177.2 , п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується самозайнятими особами за результатами річного декларування, на 996769,56 грн., в тому числі за 2015 рік занижено в сумі 122413,01 грн., за 2016 рік занижено в сумі 608411,01 грн., за 2017 рік занижено в сумі 265945,54 грн.;

- п. 177.2, п. 177.4, ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено військовий збір, що сплачується самозайнятими особами за результатами річного декларування, на 82529,33 грн., в тому числі за 2015 рік занижено на 9666,28 грн. за 2016 рік занижено на 50700,92 грн. та за 2017 рік занижено на 22162,13 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року №2464-Vl із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено показник «Сума єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу» всього на суму 297794,84 грн. в тому числі за 2015 рік занижено на 84184,85 грн., за 2016 рік занижено на 91099,34 грн. за 2017 рік занижено на 122510,65 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб на суму 996769,56 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 249192,39 грн., а всього на суму 1245961,95 грн.

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із військового збору на суму 82 529,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20632,33 грн., а всього на суму 103161,66 грн.

- рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області про донарахування ОСОБА_1 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 297794,84 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 29 779,48 грн., а всього на суму 327574,32 грн.

Не погодившись з зазначеним рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення - рішення № від 11.05.2018 року, № від 11.05.2018 року та рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області прийняті правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а тому скасуванню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що оскаржувані рішення винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області за результатом аналізу правомірності включення позивачем до складу вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю витрат на придбання сільгосптехніки, а саме лізингових платежів та відсотків по лізинговим платежам.

Згідно п.п. 16.1.1, п.п.16.1.2, п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс України), платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктами 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Однією з функцій, покладених на органи Державної податкової служби, відповідно до 19-1.1.2 ст.19-1 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю подання передбаченої законом звітності (податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та зборів), а також перевірка достовірності цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Згідно п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп.177.4.1, пп.177.4.4. п. 177.4 ст.177 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2015) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем з ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу №DNH2FLO06542 від 22.12.2014 року на постачання майна: комбайна зернозбирального New Holland CSX 6090, жатки зернової зернозбирального New Holland 24 GHVF (24ft), візка для транспортування Bicchi.

За умовами договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п. 1.1. договору фінансового лізингу).

Пунктом 1.4 договору фінансового лізингу №DNH2FLO06542 від 22.12.2014 року сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна, після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

З п. 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO06542 від 22.12.2014 року вбачається, що протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

06.07.2016 року позивачем із ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу №DNH2FLO7493 на постачання майна: комбайна зернозбирального New Holland CSX 7080.

За умовами договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Умовами зазначеного договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

Відповідно до . 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO7493 від 06.07.2016 року, протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

Позивачем із ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу №DNH2FLO7515 від 06.07.2016 року на постачання майна: жниварки зернової New Holland 74С.

За умовами договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

Згідно з положеннями п. 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO7515 від 06.07.2016 року, протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

16.02.2016 року позивачем із ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу №DNH2FLO 5981 на постачання майна: комбайна зернозбирального New Holland CSX 7080, жатки зернової New Holland 24GHVF (24ft).

За умовами договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача (Позивача) - п.п. 1.5-1.6.

У відповідності до п. 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO 5981 від 16.02.2016 року, протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на час проведення перевірки, а також на відповідні звітні періоди право власності на майно за вищевказаними договорами фінансового лізингу від банку до позивача не перейшло, тому на передане в користування майно амортизація позивачем не нараховувалась. Також вказано, що всі передбачені лізинговими договорами платежі позивачем на користь банку сплачувались, а майно використовувалось у власній господарській діяльності для отримання доходу за визначеними видами діяльності.

Відповідно інформації щодо інвентаризації товарів на складі 28.12.2017р., наданої ФОП ОСОБА_1, техніка та комплектуючі, придбані ФО-П ОСОБА_1 в перевіряємому періоді, витрати на придбання яких включені до складу витрат податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015р., 2016р., 2017р., станом на 31.12.2017 року не реалізовані.

Враховуючи викладене вище, для визначення чистого оподатковуваного доходу витрати фізичної особи - підприємця на загальній системі оподатковування формуються при отриманні доходу. Тобто, ФО-П ОСОБА_1 має включити до складу витрат податкової декларації про майновий стан і доходи витрати на придбання, ремонт, реконструкцію, модернізацію, поліпшення техніки у тому звітному періоді, в якому відбудеться реалізація цієї техніки (товару).

Порушення пов'язані з нарахуванням військового збору та штрафних санкції з ЄСВ виходять з порушень встановлені на підставі нарахувань з податку на доходи з фізичних осіб.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо правомірності дій податкового органу при прийняті податкового повідомлення - рішення № від 11.05.2018 року, № від 11.05.2018 року та рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області, оскільки останній діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року по справі № 816/1796/18, суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року по справі № 820/4217/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 11.03.2019 року