Справа № 1740/2294/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Рівне №1740/2294/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третіх осіб відповідача представники не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання бездіяльності та відмови протиправними, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту Відповідач) про визнання бездіяльності та відмови протиправними.

Ухвалою суду від 20.09.2018 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та ОСОБА_3 06.11.2015 року було укладено нотаріально завірені договори купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки за адресою вул. Пр.Миру, 11, м.Рівне, Рівненська область, Україна, всього два обєкти нерухомості. На момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки до Державного бюджету України (міський бюджет м.Рівне, УБФ код 11010500, УДКУ у Рівненській області, код банку 833017, кредит рах.№0002) ОСОБА_1 було перераховано податок на доходи фізичних осіб від продажу нерухомого майна на суму 134 865,00грн., та 3 603,35 грн., загальна сума 138 468 грн. 35 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 09.11.2015.

Вказує на те, що нотаріально завірені договори розірвано: договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та договір купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі кафе (літ. «А-2»), що знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Рівне, проспект Миру, будинок № 11А, загальною площею 281,2 кв. м., що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:026:0008, яка відчужується разом з вище зазначеним нежитловим приміщенням, укладений 06.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений в реєстрі прав власності на нерухоме майно (номер запису про право власності №11940396), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.11.2015 року.

Зазначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,021га. кадастровий номер :01:026:0008, цільове призначення: для реконструкції та обслуговування існуючого кіоска з літнім майданчиком під кафе, що розташована за адресою: Рівненська область, місто Рівне, проспект Миру, будинок 11А, укладений 06.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений в реєстрі прав власності на нерухоме майно (номер запису про право власності №11940865), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.2015року, посвідчений 06.11.2015 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2648, визнано недійсним.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 як платник податків фактично не отримав доходу з якого сплатив податок, то такий платіж має бути повернутий позивачу.

З підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

11.10.2018 року через відділ документального забезпечення суду (канцелярію) від Головного управління ДФС у Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.169-170). Позовні вимоги не визнає повністю з підстав зазначених у відзиві. А саме зазначає, що згідно з отриманими даними відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманих податку за ф.№1-ДФ встановлено, що в 4 кварталі 2015 року позивачем здійснено операцію щодо продажу нерухомого майна на загальну суму 2769367,00 грн., з них податок з доходів фізичних осіб 138468,35 грн., який сплачено до бюджету 09.11.2015 року.

Пп.1.2 п.1 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.11.2015 укладеного між ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (Продавець) та ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2 (Покупець), долученого позивачем до матеріалів справи, передбачено, що відчужуване нежитлове приміщення, будівля кафе (літ.«А-2»), що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, проспект Миру, будинок №11А (одинадцять А), загальною площею 281,2 кв.м., що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:026:0008, яка відчужується разом з вищезазначеним нежитловим приміщенням.

Відповідно до пп.2.1 п.2 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.11 2015 року продаж нежитлового приміщення вчиняється за 2 697 300,00 грн. (два мільйона шістсот дев'яносто сім тисяч триста) гривень 00 копійок, які Продавець отримав від Покупця повністю до підписання договору купівлі-продажу.

П.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.2015 року, укладеного ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (Продавець) та ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2 (Покупець), долученого позивачем до матеріалів справи, визначено, що Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку загальною площею 0,021 га, що належить Продавцю на праві приватної власності та була отримана ним на підставі рішення суду, серія та номер: 569/14997/14ц, виданого Рівненським міським судом 15.07.2015 року.

Місце розташування земельної ділянки: Рівненська область, м.Рівне, проспект Миру, буд №11А (одинадцять А) (п.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.2015).

Відповідно до п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.11.2015 року продаж земельної ділянки, експертна оцінка якої згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого СПД ФО Букацьким ОСОБА_5 04.11.2015 року, становить 72067 (сімдесят дві тисячі шістдесят сім) гривень 00 копійок, які Продавець отримав від Покупця повністю, до підписання договору купівлі-продажу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.04.2016 року у справі №369/1651/16-ц зазначені вище договори визнані недійсними. Рішення суду набрало законної сили 26.04.2016 року.

Податковий орган вказує на те, що ОСОБА_1 не надав контролюючому органу, не додав до позову доказів реституції за наслідками визнання недійсними зазначених договорів, зокрема, в частині повернення отриманих коштів продавцем покупцю.

Станом на даний час уточнюючого податкового розрахунку за ф.№1-ДФ щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, і сум утриманого з нього податку, до контролюючого органу не подано.

20.08.2018 року відповідачем направлено запит приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який посвідчував вказані договори про надання інформації документального підтвердження щодо нарахованого (сплаченого) на користь платника податку (РНОКПП НОМЕР_1) доходу за 4 квартал 2015 року з утриманням податку на доходи фізичних осіб за ознакою доходу «104».

Відповідь на даний запит до контролюючого органу не надходила.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, проспект Миру, будинок №11А, у власності позивача відсутні .

Крім того, повідомляє, що 10.09.2018 року відповідачем направлено запит ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2, про надання пояснення та документального підтвердження повернення йому грошових коштів, сплачених відповідно до договорів купівлі-продажу від 06.11.2015 року (який отримано ОСОБА_3 11.08.2018 року). В даному запиті також зазначалось, що у разі ненадання такого пояснення документального підтвердження ГУ ДФС у Рівненській області буде вважати, що дані кошти не були повернуті покупцю.

Відповідь на запит контролюючого органу від 10.09.2018 станом на день розгляду справи не надходила.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що у нього відсутні підстави для повернення ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених до бюджету 09.11.2015 року в сумі 138468,35 грн., про що повідомлено йому листами від 20.08.2018 року №2215/ФОП/17-00-50-02, від 04.09.2018 року №№2374 30-50-02, від 18.09.2018 року №2538/ФОП/17-00-50-02, від 26.09.2018 року №2661/ФОП/17.

З підстав наведених у відзиві у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

01.10.2018 року через відділ документального забезпечення суду (канцелярію) від Головного управління ДФС у Рівненській області надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.166).

Ухвалою суду від 11.10.2018 року дане клопотання задоволено. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засідання 25.10.2018 року судом з власної ініціативи залучено Управління Державної казначейської служби України в м.Рівному Рівненської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Прокольною ухвалою від 25.10.2018 року судом, за клопотанням відповідача залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

У судовому засідання 11.12.2018 року судом залучено ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Управління Державної казначейської служби України в м.Рівному Рівненської області, ОСОБА_6 нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про дату час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.4-6 том №2). Треті особи, своїм правом, передбачене ст.165 КАС України, подати пояснення щодо позову або відзиву не скористалися. Тому, суд вирішує спір на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що 06.11.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3П було укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки за адресою вул. Пр.Миру, 11А (одинадцять А), м.Рівне, Рівненська область, Україна, всього два обєкти нерухомості (а.с. 20-21).

На момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки до Державного бюджету України (міський бюджет м.Рівне, УБФ код 11010500, УДКУ у Рівненській області, код банку 833017, кредит рах.№0002) ОСОБА_1 було перераховано податок на доходи фізичних осіб від продажу нерухомого майна на суму 134 865,00грн., та 3 603,35 грн., загальна сума 138 468 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2015 №2 (а.с. 22).

Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та договір купівлі-продажу земельної ділянки рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року у справі №569/1651/16-ц визнано недійсними (а.с.236-242).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України).

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентується ст. 43 ПК України та Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі звернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум нових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015 року.

Приписами підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1 статті 43 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 43.2 статті 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обовзковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) і 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт статті 43 Податкового кодексу України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підллягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (пункт 43.4 статті 43 ПК України).

Пунктом 43.5 статті 43 ПК України передбачено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

У свою чергу, нормативно-правовим актом, який станом на момент -зникнення спірних правовідносин регламентує процедуру повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, є Порядк взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015 року ( далі Порядок).

Так, згідно із пунктом 5 Порядку повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

-висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

-два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

-три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у вентральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром засновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний орган, визначений відповідно до частини першої статті 67- 2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, у строк протягом двох робочих днів погоджує отримані висновки шляхом засвідчення підписом керівника відповідного органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу ДФС.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним станом, визначеним відповідно до частини першої статті 67- 2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежми, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, і відповідному органу Казначейства.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (пункт 11Порядку ).

З огляду на вказані законодавчі положення вбачається, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків про повернення надмірно сплачених податкових зобов'язань та у разі відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов'язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком, а органи Державної казначейської служби зобов'язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов'язань.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 06.08.2018 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою про повернення помилково та/або надмірно сплаченої суми податку з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна на суму 138 468 грн. 35 коп. При цьому, у заяві зазначив яким чином необхідно повернути кошти, а саме повернення провести у готівковій формі коштів за чеком, у звязку з відсутністю рахунка в банку (а.с.14-17).

Листом від 20.08.2018 № 2215/ФОП/17-00-50-02 Головне управління ДФС у Рівненській області повідомило позивача про те, що зважаючи на ненадання до заяви документів, необхідних для повного та об'єктивного розгляду справи, питання повернення коштів не може бути погодженим. Які саме документи для повного та об'єктивного розгляду потрібно подати зазначено не було.

Крім того, не було взято до уваги податковим органом те, що позивачем разом із заявою на повернення коштів було надано такі додатки: копія платіжного доручення №2 від 06.11.2015, копія платіжного доручення №1 від 09.11.2015, копія ОСОБА_2 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 14 сторінках та ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 16 сторінках.

21.08.2018 року позивач повторно звернувся до Головного управління ДФС у Рівненській області з відповідною заявою та додатками до неї, а саме: копія платіжного доручення №2 від 09.11.2015 року, копія платіжного доручення №1 від 09.11.2015 року, копія ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 16 сторінках, копія паспорту, копія заяви ОСОБА_1 від 06.08.2018 року до ГУ ДФС України в Рівненській області, копія постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року на 8 сторінках, копія Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 року на 5 сторінках, копія догороку купівлі-продажу земельної ділянки, копія договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Відповіді на звернення від Головного управління ДФС у Рівненській області позивачу станом на день звернення до суду не надходило.

04.09.2018 року позивачем було надіслано заяву щодо видачі довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, заяву щодо видачі довідки наявності суми сплаченої ПДФО у розмірі 138 468 грн. 35 коп.

Також у матеріалах справи наявний лист Головного управління ДФС України в Рівненській області про те, що нормами Податкового кодексу України не передбачено повернення податку, який сплачений під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, у разі розірвання такого договору у майбутньому.

Відповідно ст. 179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи:

-від податкових агентів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

-виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом;

- від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;

Відповідно до п. 172.2 ст. 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з обєктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу обєкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 172.4 ст. 172 ПК України під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особам, нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна і документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податковог розрахунку.

Відповідно до п. 172 .7, п. 172.8, п. 172.9 ст. 172 ПК України одночасно з дією пункту 172.4 цієї статті, якщо стороною договору купівлі-продажу, міни обєкта нерухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа є податковим агентом платника податку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих шляхом податку від такого продажу (обміну).

Для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об'єкти нерухомості, крім їх успадкування та дарування.

Дохід від операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості, що здійснюються фізичними особами - нерезидентами, оподатковується згідно із цією статтею в порядку, встановленому для резидентів, за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 167.2 ст. 167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Статтею 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14 ПК України:

надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату;

податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

самозайнята особа- платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності;

незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, натурній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

З огляду на вище наведене, позивач не зобов'язаний подавати до контролюючого органу податкову декларацію щодо операцій з продажу нерухомого майна, так як під час укладення таких договорів та їх обов'язкового нотаріального посвідчення, обовязок щодо перевірки сплати з доходу фізичної особи покладається на нотаріуса, який вчиняє нотаріальну дію і, який в даному випадку виступає податковим агентом фізичної особи згідно вимог Податкового кодексу України.

Відповідачем не було надано належних документальних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у наданні висновку Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 4 статті 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іконами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах і повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДФС у Рівненській області у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченої суми податку з доходів фізичних осіб у сумі 138 468 грн. 35 коп.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області щодо не підготування висновку про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених коштів у розмірі 138 468 грн. 35 коп. (сто тридцять вісім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень тридцять п'ять копійок).

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області у м.Рівне (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 (с.Велика Олександрія, вул. І Франка, 5, Рівненський район, Рівненська область, 35320, ідентифікаційний код НОМЕР_1) надмірно сплачених коштів у розмірі 138 468 грн. 35 коп. та подати його до виконання в Управління Державної казначейської служби України в м.Рівному Рівненської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 2089,48 (дві тисячі вісімдесят дев'ять гривень сорок вісім копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07 березня 2019 року.

Суддя Махаринець Д.Є.