Справа № 120/812/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2019 р. м. Вінниця Справа № 120/812/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: управління пенсійного фонду України в місті Вінниці

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статтей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921 гривень.

Як видно із позовної заяви, позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії та зобов'язати відновити виплату пенсії і стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн. Отже, заявлено одну вимогу немайнового характеру, а одну - майнового, відтак, сплаті підлягає судовий збір в сумі 1 536, 80 грн.

Однак позивачем доказів сплати судового збору не надано.

Натомість, надійшло клопотання, яким позивач просить відстрочити сплату судового збору. Обгрунтовуючи таке прохання позивач вказує, що має статус внутрішньо переміщеної особи, а подання позову прямо пов'язано з правом на соціальні гарантії та соціальний захист, що полягає у невиплаті останньому пенсійного забезпечення.

Оцінююючи дане клопотання, зазначаю про наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 8 КАС України.

Згідно частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З даної норми видно, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Разом з цим, умови, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, визначені у статті 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до положень якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що наведені позивачем у заяві мотиви, не свідчать про відсутність коштів, адже доказів протилежного суду не надано, як і не надано інших доказів, які б підтверджували важкий майновий стан позивача та наявність підстав, визначених у статті 8 Закону "Про судовий збір" .

Відтак, відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору , - відмовити.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, надати докази сплати судового збору в сумі 1 536, 80 грн.

4. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна