Справа № 1340/5189/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача Крижанівського Р.П.,

представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» (далі - ТзОВ «Спецавтономбуд», Позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 25.10.2018 № про донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 83861,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 20965,00 грн., що разом складає 104826,00 грн.

Ухвалою судді від 06.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 11.02.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що не погоджується з винесеним ГУ ДФС у Львівській області податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2018 № з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій. Позивач наголошує, що висновки Відповідача ґрунтуються виключно на підставі даних, що містяться в інформаційних системах Відповідача та без врахування первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій Позивача з ТзОВ «АК «Трудові ресурси». Крім того, Позивач наголосив, що Відповідачем під час перевірки не прийняті до уваги надані Позивачем первинні документи та інші матеріали, що відображають реальність господарських операцій та факт виконання робіт ТзОВ «АК «Трудові ресурси». З огляду на вказане, вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним та вказує на наявність підстав для його скасування.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк. справи 172-177), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що в ході перевірки встановлено порушення ТзОВ «Спецавтономбуд» податкового законодавства, у результаті чого занижено податок на додану вартість. Наголосив, що специфіка робіт згідно укладених Позивачем з ТзОВ «АК «Трудові ресурси» договорів потребує значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу, необхідної наявності спеціальних знань (фаху) працівників для їх виконання. Таким чином, відповідні роботи повинні здійснюватися із залученням стороннього трудового ресурсу, так як наявний у контрагента Позивача трудовий ресурс (10 чоловік) є недостатнім для виконання таких робіт. Отже, перевіркою не підтверджено наявності у ТзОВ «АК «Трудові ресурси» необхідних трудових ресурсів для фактичного виконання робіт в обмежені проміжки часу в різних містах та областях України. У зв'язку з цим, Позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення господарських операцій з контрагентом - ТзОВ «АК «Трудові ресурси» і складено первинні документи всупереч вимог чинного законодавства. Враховуючи наведене, Відповідач вважає оскаржуване у цій справі податкове повідомлення - рішення правомірним та просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач надав відповідь на відзив (арк. справи 184 - 187). Наголосив, що на підтвердження фактичного здійснення спірних правовідносин Позивач долучив документи, у тому числі первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з контрагентом - ТзОВ «АК «Трудові ресурси». Наголосив, що Відповідач ні у акті перевірки, ні у відзиві на позов не надав оцінки наданим первинним документам. Щодо покликання Відповідача на відсутність у ТзОВ «АК «Трудові ресурси» необхідних трудових ресурсів для ведення робіт, Позивач послався на позицію Верховного Суду у постанові від 14.08.2018 у справі № 820/8206/15 та інших, згідно якої відсутність у контрагента матеріальних і трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечила. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ТзОВ «Спецавтономбуд» , місцезнаходження юридичної особи: 79066, м. Львів, вул. Кавалерідзе, 16/66. Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість №185 ТзОВ «Спецавтономбуд» є платником податку на додану вартість з 01.08.2016.

Головне управління ДФС у Львівській області провело позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Спецавтономбуд» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТзОВ «АК «Трудові ресурси» () за березень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 09.10.2018 № 2473/13-01-14-12/40520152 (арк. справи 18-34).

Згідно висновків акта перевірки ТзОВ «Спецавтономбуд» порушило пункти 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень 2018 року у сумі 83861,00 грн.

На підставі вказаних висновків ГУ ДФС у Львівській області винесло податкове повідомлення - рішення від 25.10.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість у сумі 83861,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 20965,00 грн., що разом складає 104826,00 грн. (арк. справи 35).

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, звернувся до суду з позовом в якому просить таке скасувати.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8. статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3. статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6. статті 198 ПК України).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що ТзОВ «Спецавтономбуд» уклав з ТзОВ «АК «Трудові ресурси» (підрядник) договори на виконання будівельних робіт № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018.

Відповідно до договору № 28/02 від 28.02.2018 ТзОВ «Спецавтономбуд» доручив ТзОВ «АК «Трудові ресурси» виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

На підтвердження виконання робіт згідно вказаного договору Позивач долучив копію податкової накладної № 2 від 15.03.2018 на суму 176142,46 грн. (арк. справи 41), зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 19.03.2018 № (арк. справи 42).

Крім того, на підтвердження фактичного здійснення будівельних робіт згідно вищевказаного договору, Позивач надав копії довідки про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 15.03.2018 за формою № КБ - 3, копію акта приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 15.03.2018 за формою № КБ - 2, копію платіжного доручення № 734 від 15.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПТ «Кредобанк» за 15.03.2018.

Також на підтвердження реального виконання господарських операцій за договором № 28/02 від 28.02.2018, Позивач долучив копію договору підряду № 28-12-17 від 28.12.2017, згідно якого ТзОВ «Спецавтономбуд» на замовлення ПП «Каптрансбуд» зобов'язався виконати будівельні роботи з будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Карманського, 21 (арк. справи 47-53). На виконання умов вказаного договору підряду ПП «Каптрансбуд» провів часткову оплату на користь Позивача, що підтверджується банківською випискою за 28.02.2018 (арк. справи 54-59). Крім того, Позивач долучив копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2018 року від 31.07.2018 за формою № КБ - 3 та акта приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 від 31.07.2018 № 1 за формою КБ - 2.

Відповідно до договору № 02/03 від 02.03.2018 ТзОВ «Спецавтономбуд» доручив ТзОВ «АК «Трудові ресурси» виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

На підтвердження виконання робіт згідно вказаного договору Позивач долучив копії податкової накладної № 1 від 27.03.2018 на суму 120000,00 грн. (арк. справи 95-96), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 28.03.2018 № (арк. справи 97), податкової накладної № 1 від 28.03.2018 на суму 140000,00 грн. (арк. справи 98-99), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 02.04.2018 № (арк. справи 100).

Крім того, на підтвердження фактичного здійснення будівельних робіт згідно вищевказаного договору Позивач надав копії довідок про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 27.03.2018 та від 28.03.2018 за формою № КБ - 3, копії актів приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 27.03.2018 та від 28.03.2018 за формою № КБ - 2, копії платіжних доручень № 801 від 27.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ «Кредобанк» за 27.03.2018 та № 800 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ «Кредобанк» за 28.03.2018.

Відповідно до договору № 25/03 від 25.03.2018 ТзОВ «Спецавтономбуд» доручив ТзОВ «АК «Трудові ресурси» виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

На підтвердження виконання робіт згідно вказаного договору Позивач долучив копію податкової накладної № 5 від 28.03.2018 на суму 67020,40 грн. (арк. справи 119), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 10.04.2018 № (арк. справи 120).

Крім того, на підтвердження фактичного здійснення будівельних робіт згідно з вказаним вище договором, Позивач надав копії довідки про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 28.03.2018 за формою № КБ - 3 та акта приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 28.03.2018 за формою № КБ - 2, копії платіжних доручень № 802 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ «Кредобанк» за 28.03.2018 та № 803 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ «Кредобанк» за 28.03.2018.

Також, на підтвердження факту виконання господарських операцій за договором № 25/03 від 25.03.2018, Позивач долучив копію договору про виконання підрядних робіт № 59ПР/17 від 06.12.2017 (арк. справи 125-131) та копію специфікації № 3 від 29.01.2018, згідно яких ТзОВ «Спецавтономбуд» на замовлення з ТзОВ «Радехівський цукор» зобов'язався виконати підрядні роботи.

Умови вказаного договору передбачали право позивача залучати до виконання робіт інших осіб (субпідрядників). На виконання умов вказаного договору Позивач надав банківські виписки за 25.01.2018 (арк. справи 133) та за 03.04.2018 (арк. справи 134-136). Крім того, на підтвердження виконання умов вказаного договору Позивач долучив копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2018 року від 30.03.2018 за формою № КБ - 3 та акта приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 від 30.03.2018 за формою КБ - 2.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та долучені до справи докази, суд дійшов наступних висновків.

ТзОВ «Аутстафінгова компанія «Трудові ресурси» (, місцезнаходження юридичної особи: 79053, м.Львів, вул. Боткіна, 36Г) згідно ліцензії Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 12.07.2017 № 29-Л провадить господарську діяльність з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми наслідками (СС2), а саме виконує будівельні роботи загального призначення та будівельні об'єкти інженерної інфраструктури, зокрема, монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання (арк. справи 142-143).

Долучені до справи письмові докази (договори, податкові накладні, платіжні доручення, виписки з рахунків, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних робіт, тощо) на думку суду вказують на фактичне здійснення господарських операцій Позивача з контрагентом ТзОВ «АК «Трудові ресурси» згідно договорів № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018. За фактом виконання будівельних робіт ТзОВ «АК «Трудові ресурси» виписало податкові накладні, які були належним чином зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі вказаних податкових накладних Позивач відніс відповідні суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Відповідач при обґрунтуванні відзиву на позовну заяву зазначав про безпідставне документальне оформлення взаємовідносин Позивача з ТзОВ «АК «Трудові ресурси». На підтвердження вказаного висновку наголошував, що станом на І квартал 2018 року у штаті ТзОВ «АК «Трудові ресурси» працювало 13 осіб, водночас у березні 2018 зареєстровано податкових накладних на виконання будівельних робіт для 21 суб'єкта господарської діяльності.

Таким чином, представник Відповідача наголошував, що враховуючи специфіку виконання робіт, які потребують значних трудовитрат, у ТзОВ «АК «Трудові ресурси» недостатньо працівників для фактичного виконання вказаних робіт в обмежені проміжки часу в різних містах та областях України, виходячи з задекларованої у звітах їх обсягів та специфіки.

З метою з'ясування вказаних обставин, за ініціативою суду здійснений виклик директора ТзОВ «АК «Трудові ресурси» ОСОБА_3 для допиту такого як свідка. Однак ОСОБА_3 до суду не з'являвся, конверт з судовою кореспонденцією повертався на адресу суду з причин «за закінчення встановленого строку зберігання».

Також, представник Відповідача наголошував на недобросовісності контрагентів ТзОВ «АК «Трудові ресурси». Так, що у березні 2018 ТзОВ «АК «Трудові ресурси» придбавало у ПП «Транспортні будівельні системи» () виконання електромонтажних робіт, загально - будівельних робіт, ремонт нежитлових будівель, монтаж трубопровідних мереж, систем опалювання та кондиціювання повітря.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за І квартал 2018, у штаті у ПП «Транспортні будівельні системи» працювало 11 осіб, за цивільно - правовими договорами - 6 осіб.

Згідно з даними системи ЄРПН встановлено, що ПП «Транспортні будівельні системи» в березні 2018 року реалізовано товарів (робіт, послуг) на загальну суму 40973238,96 грн., в тому числі ПДВ 6828873,00 грн.

Представник Відповідача наголошував, що згідно даних ЄРПН за березень 2018 року встановлено розбіжність в номенклатурі товарів (робіт, послуг) під час здійснення придбання та продажу, а саме обрив ланцюга постачання товарів, встановлено формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про порушення ПП «Транспортні будівельні системи» податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

При обґрунтуванні наведених висновків представник відповідача покликався на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2018 у справі № 803/1923/13-а.

Аналізуючи наведені аргументи та судову практику, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 803/1923/13-а висновок суду зроблено на підставі оцінки доданих до матеріалів справи договорів підряду, укладених між позивачем та його контрагентом, складених учасниками цих договорів актів приймання виконання будівельних робіт (№ КБ - 2в), довідок про вартість виконаних робіт/витрат (№ КБ - 3).

Суд наголошує, що Відповідач, ні в акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву не надав оцінки наданих Позивачем до матеріалів справи документів, у тому числі первинних документів.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач під час перевірки не прийняв до уваги надані Позивачем перинні документи та інші матеріали, що відображають реальність господарської операції та факт виконання робіт ТзОВ «АК «Трудові ресурси» за договорами про виконання будівельних робіт № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018, укладених між Позивачам та ТзОВ «АК «Трудові ресурси».

Суд за результатами дослідження долучених до матеріалів справи доказів, в тому числі вищевказаних первинних документів, дійшов висновку про належність та допустимість доказів, наданих Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з ТзОВ «АК «Трудові ресурси».

Водночас, суд застосовує при розгляді цієї справи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.04.2018 у справі № 826/16435/16, згідно якої аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту та не може ґрунтуватися виключно на податковій інформації, отриманої від податкових органів стосовно контрагента позивача.

При цьому, Позивач не несе відповідальності за невідповідність інформації щодо кількості працюючих у контрагента осіб. Формування суб'єктом господарювання податкового кредиту з податку на додану вартість та віднесення сум до складу валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку, що ТзОВ «Спецавтономбуд» підтвердив належними та допустимими доказами факт реального здійснення господарських операцій з ТзОВ «АК «Трудові ресурси», а відтак правомірність формування податкового кредиту.

Щодо правовідносин контрагента Позивача з третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносин, самі по собі, за відсутності інших об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин Позивача із його контрагентом.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.08.2018 у справі № 2а - 1256/12/1370.

Отже, оцінюючи встановлені фактичні обставини справи та доводи сторін суд дійшов висновку, що Відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами недобросовісної діяльності Позивача. Посилання Відповідача на наявну зібрану податкову інформацію щодо ТзОВ «АК «Трудові ресурси» з аналізом його господарських взаємовідносин з третіми особами, зокрема з ПП «Транспортні будівельні системи», суд до уваги не бере, оскільки Позивач не мав фінансово-господарських відносин з вказаним підприємством та не може відповідати за діяльність свого контрагента з іншими суб'єктами господарювання.

Таким чином, доводи контролюючого органу про нереальність господарських операцій згідно договорів на виконання будівельних робіт № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018, укладених Позивачем з ТзОВ «АК «Трудові ресурси» та завищення податкового кредиту за березень 2018 року ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів обґрунтованості свого висновку про заниження ТзОВ «Спецавтономбуд» податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за березень 2018 року в сумі 83861,00 грн.

З огляду на це у Відповідача не було підстав збільшувати грошове зобов'язання ТзОВ «Спецавтономбуд» з податку на додану вартість на 83861,00 грн. та, як наслідок, застосовувати до платника податку штрафні санкції в сумі 20965,00 грн., що разом склало 104826,00 грн.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 25.10.2018 № не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки таке прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Таким чином, винесене ГУ ДФС у Львівській області податкове повідомлення - рішення від 25.10.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 25.10.2018 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» (79066, м. Львів, вул. Кавалерідзе, 16/66, ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 12.03.2019.

Суддя Мричко Н.І.