Справа № 297/1286/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/3160/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року, ухвалене суддею Фейір О.О. у м. Берегово Закарпатської області, у справі № 297/1286/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Закарпатської митниці ДФС, у якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1538/30500/18 від 08.05.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про відсутність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України. Оскаржувана постанова винесена відповідачем без повного та всебічного з»ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням порядку провадження у справах про порушення митних правил.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року адміністративний позов задоволено. Постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил 1538/30500/18 від 08.05.2018 відносно ОСОБА_1 скасовано, а справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито.

Рішення мотивоване тим, що оскаржувана постанова не містить документального підтвердження про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, відтак така відповідно до п.1 ч.1 ст. 531 МК України підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08 травня 2018 року заступник начальника Закарпатської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 виніс постанову у справі про порушення митних правил №1538/30500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000,00 грн.

Із вказаної постанови митного органу слідує, що 22 березня 2018 року о 23:12 год в зону митного контролю митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «в»їзд в Україну» смугою руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль «VW Golf», реєстраційний номер Німеччини DDOA777, в якому в якості пасажира слідував гр.ОСОБА_3 ОСОБА_1, закордонний паспорт ВЕ1894133 від 19.08.2014.

Під час здійснення митних формальностей з використанням баз даних ЄАІС Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_1 16.02.2017 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Косино-Барабаш» митного поста «Лужанка» Закарпатсткої митниці ДФС легковий автомобіль «Renault 19» р.н. Польщі DOL25FJ, кузов №VF1B800, в митному режимі «тимчасове ввезення» до одного року.

Станом на 22.03.2018 легковий автомобіль «Renault 19» р.н. Польщі DOL25FJ з митної території України вивезеним не значиться.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.380 МК України строк тимчасового ввезення легкового автомобіля «Renault 19» р.н. Польщі DOL25FJ, кузов №VF1B800 більше, ніж на 10 діб, що вказує на наявність в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, що підтверджується поясненнями та матеріалами справи.

ОСОБА_1, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 17000,00 грн протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною 1 статті 380 Митного кодексу України громадянам-нерезидентам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування в режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року.

Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

В розумінні ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до частини 3 ст. 481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3,4. 7, 9 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби № 1118 від 17.11.2005, транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою. Уповноважена особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов'язані з пред'явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово з моменту пред'явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України. Власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо. ТЗ, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), не підлягає пропуску через митний кордон України.

Факт ввезення транспортного засобу марки «Renault 19» р.н. Польщі DOL25FJ, кузов №VF1B800, в митному режимі «тимчасове ввезення» до одного року головним державним інспектором ВМО №3 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 було встановлено з інформації, наявної в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, та зафіксовано в протоколі про порушення митних правил №1538/30500/18 від 223 березня 2018 року, складеному на гр. ОСОБА_3 ОСОБА_1.

В контексті встановлених обставин справи колегія суддів прийшла до висновку, що пропуск 16.02.2017 ввезеного на ім»я позивача на митну територію України автомобіля було здійснено у порядку, передбаченому нормами частини 1 статті 380 МК України, тобто у митному режимі «тимчасове ввезення», та підлягав до вивезення з митної території України відповідно у строк до одного року. Водночас визначальним при оформленні транспотного засобу в режимі «тимчасового ввезення» є факт зазначення такої особи у поданих документах як власника транспортного засобу або уповноваженою особою.

В обгрунтування неправомірності прийнятого відповідачем рішення позивач зазначає, що наведені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки він не ввозив зазначений вище автомобіль та перебував в транспотному засобі в якості пасажира. Документи про право власності чи надання права на користування даним автомобілем у позивача відсутні, покликання на докази на підтвердження наявності у позивача права власності чи користування зазначеним транспортним засобом матеріали справи не містять.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил слідує, що опитаний в якості свідка державний інспектор ВМО № 1 митного посту «Лужанка» ОСОБА_5, який здійснював оформлення вищевказаного транспортного засобу, надав пояснення, що ОСОБА_1 як підставу ввезення на митну територію України автомобіля подав реєстраційний документ, можливо подав документ, що підтверджує право користування чи право розпорядження автомобілем, декларування автомобіля здійснювалось в усній формі.

Тобто, у постанові не зазначено перелік документів, наданих позивачем при в'їзді в Україну 16 лютого 2017 року, які посвідчували його право власності чи користування автомобілем «Renault 19», реєстраційний номерний знак Польщі р.н. Польщі DOL25FJ, кузов №VF1B800, на підставі яких відбулось оформлення ввезення даного автомобіля на територію України саме позивачем, не зазначено серію, номер та дату видачі такого документу, особу, на яку він виданий.

Наведені обставини залишились поза увагою відповідача при винесенні оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил.

Відтак, начальнику управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 необхідно було встановити, що саме останній мав право на керування, володіння, розпоряджання автомобілем «Renault 19», реєстраційний номерний знак Польщі р.н. Польщі DOL25FJ, кузов №VF1B800, оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заяв про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов'язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 не може нести адміністративну відповідальність за порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 481 МК України.

Слід зазначити, що позивачем на розгляд суду надано докази його звернення до Берегівської місцевої прокуратури та прокуратури Закарпатської області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення (а. с. 14), до Державної фіскальної служби України з скаргою про вжиття заходів щодо притягнення працівника митниці до дисциплінарної відповідальності за внесення неправдивих відомостей до АСМО «Інспектор» та ЄІАС Департаменту митної справи ДФС України (а. с. 16).

Також при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем були враховані пояснення ОСОБА_1, відібрані головним державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, у яких він відмовився від пояснень, разом з тим такі містять інформацію, що особа, у якої відібрані пояснення, володіє українською мовою, послуги перекладача не потрібні та про бажання давати свідчення українською мовою.

Разом з тим, позивачем надано докази про звернення його представника адвоката ОСОБА_6 до Закарпатської митниці ДФС із клопотанням про допущення захисника до участі при розгляді справи про порушення митних правил №1538/30500/18 та про залучення перекладача з угорської мови до розгляду справи.

Незалучення до розгляду справи про порушення митних правил перекладача та врахування відібраних пояснень при прийнятті оскаржуваної постанови вказує на порушення порядку провадження у справах про порушення митних правил та свідчить про порушення прав особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Як наслідок, апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови від 08 травня 2018 року відповідачем не було надано належну оцінку обставинам справи та вимогам ст.527 МК України стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі.

Так, відповідно до ч.6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 цієї статті за наслідками розгляду даної категорії справ суд має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Водночас підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил згідно з статтею 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови Закарпатської митниці ДФС від 08 травня 2018 року в справі про порушення митних правил №1538/30500/18 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 271, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року у справі №297/1286/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9