Справа № 344/5718/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2331/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Тимощук О. Л. о 12:19 год у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування рішень, наказу та припису, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі Управління ДАБІ у Івано-Франківській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем рішення від 11 жовтня 2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2, рішення від 06 листопада 2017 року № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», наказ від 06 листопада 2017 року № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31 січня 2018 року, а також зобовязати відповідача відновити відомості у реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будівельні роботи з будівництва позивачем магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм здійснювалися законно та на підставі відповідних дозвільних документів, однак, відповідачем протиправно скасовано такі документи, без повідомлення позивача про перевірку та про прийняті рішення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 26 вересня 2012 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована на вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування магазину промислових та продовольчих товарів з кафетерієм (державний акт на право власності на земельну ділянку від 11 вересня 2012 року Серія ЯМ № 628029).

Відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області видано містобудівні умови та обмеження забудови вказаної вище земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2, замовником яких зазначено позивача.

18 лютого 2013 року Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області здійснено реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва позивачем магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм.

11 жовтня 2017 року за позивачем проведено державну реєстрацію незавершеного будівництва магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм, готовністю 95 %.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку Відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки від 11 жовтня 2017 року.

У вказаному акті зафіксовано, що при видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2 на об'єкт «Будівництво магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм, вул. Українська в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області», замовник ОСОБА_1 допущено такі порушення:

1) копія документа про право власності на земельну ділянку незасвідчена у встановленому порядку;

відсутня фотофіксація земельної ділянки з оточенням;

витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0424, цільове призначення - 03.07 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі) датований 28 липня 2014 року, а містобудівні умови і обмеження видані 24 січня 2013 року (пункт 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (далі - Порядок № 109);

2) невідповідність найменувань та позначень на схемі розташування земельної ділянки із запроектованим на ній об'єктом (згідно з топогеодезичним планом М 1:500 на сусідній земельній ділянці знаходяться автоколонки автозаправочної станції, проте на схемі дана позначка відмічена як септик);

3) в пункті 6 розділу «Загальні дані» вказано, що об'єкт проектування блокується до сусідської проектної будівлі, проте на схемі планувальних обмежень сусідська будівля зазначена як існуюча;

4) в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначена граничнодопустима висота будівлі, натомість зазначено поверховість, що не відповідає пункту 3.4 Порядку № 109;

5) в пункті 3 розділу «Містобудівні умови та обмеження» вказана максимально допустима щільність населення як для житлової забудови, що не відповідає пункту 3.4 Порядку № 109;

6) в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 628029 від 11 вересня 2012 року зазначено, що дві частини земельної ділянки площами 0,0407 га та 0,0062 га знаходяться в охоронній зоні ЛЕП-35кВ, що підтверджується топогеодезичним планом М 1:500 та схемою планувальних обмежень М 1:500, але в пункті 5 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень планувальні обмеження земельної ділянки - відсутні, що не відповідає пункту 3.4 Порядку №109;

7) в пунктах 8, 9, 10, 13 розділу «Загальні дані» не зазначені конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не міститься конкретних цифрових показників, а тільки посилання на нормативні акти, за якими неможливо визначити містобудівні умови та обмеження, чим порушено пункт 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не відповідає вимогам пункту 3.4 Порядку №109;

8) згідно з пунктом 9 розділу «Загальні дані» земельна ділянка відповідно до генерального плану с. Нижній Вербіж, затвердженого в 1993 році та коригованого у 2015 році, знаходиться на території земель сільськогосподарського призначення, що не відповідає намірам забудови та є порушенням абзацу 2 статті 5, пункту 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2.4 Порядку №109.

На підставі виявлених порушень, відображених в пунктах 1, 8 вказаного акта перевірки, відповідачем прийнято рішення від 11 жовтня 2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2, яке вручено начальнику відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Коломийської районної державної адміністрації 11 жовтня 2017 року.

06 листопада 2017 року відповідачем прийнято рішення № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 лютого 2013 року № ІФ 57 «Будівництво магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм, вул. Українська в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області».

На підставі листа Коломийського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області відповідачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на обєкті по вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, за результатами якого складено акт від 31 січня 2018 року №14/1009/m.7/2018, який містить висновок про порушення позивачем пункту 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме, виконання будівельних робіт без дозвільних документів.

В зауваженнях до згаданого акта перевірки адвокатом позивача зазначено, що про скасування декларації про початок будівельних робіт та на якій підставі це зроблено позивача не повідомлено і останньому про це нічого не відомо.

У звязку з виявленням вказаного порушення 31 січня 2018 року відповідачем винесено припис про негайне зупинення будівельних робіт, який отримано адвокатом позивача 31 січня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наміри забудови позивачем земельної ділянки по вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області та цільове призначення такої земельної ділянки не відповідають положенням містобудівної документації на місцевому рівні, а тому правомірно скасовано містобудівні умови та обмеження забудови вказаної земельної ділянки та реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт. Зазначено, що виконання позивачем будівельних робіт на обєкті незавершеного будівництва за відсутності дозволу на виконання будівельних робіт жодними доказами не спростовано, відтак відповідач вправі був їх зупинити.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За змістом частини першої статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення обєктів будівництва.

Субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої та пятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент видачі позивачу містобудівних умов та обмежень) основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Процедура надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначена Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (далі - Порядок № 109).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку № 109 для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

За приписами пункту 2.4 Порядку №109 розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначених документів. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Як встановлено з матеріалів справи, на дату отримання ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень (24 січня 2013 року) чинним був генеральний план забудови с. Нижній Вербіж Коломийського району, затверджений в 1993 році.

Виходячи з відомостей, які зазначені у виданих позивачу містобудівних умовах і обмеженнях, функціональне призначення земельної ділянки по вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області рілля.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на певні категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Статтею 22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля).

Згідно з частиною першою статті 23 Земельного кодексу України землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання.

Разом з тим, згідно із статями 18 та 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. В свою чергу, детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, а також те, що в межах с. Нижній Вербіж Коломийського району відсутні план зонування території та детальний план території, апеляційний суд приходить до висновку, що наміри забудови земельної ділянки ОСОБА_1 відповідають цільовому призначенню земельної ділянки (для будівництва та обслуговування магазину промислових та продовольчих товарів з кафетерієм), а тому відсутні підстави вважати, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об'єкті «Будівництво магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм, вул. Українська в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області» видані уповноваженим органом з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2.4 Порядку № 109.

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

При цьому, на підставі пункту 6-1 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дія зазначених вище положень до 01 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки позивача відбулась у 2012 році на підставі рішення Нижньовербізької сільської ради від 20 червня 2012 року №241-10/2012, відсутність плану зонування або детального плану території не могла слугувати підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень або у їх скасуванні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення Управління ДАБІ у Івано-Франківській області від 11 жовтня 2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 803/1539/17.

Що стосується правомірності прийнятих відповідачем 06 листопада 2017 року рішення № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» та наказу № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», необхідно зазначити, що відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі скасування містобудівних умов та обмежень.

Оскільки містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області скасовані незаконно, скасування відповідачем реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт на вказаній земельній ділянці також не відповідає вимогам наведених вище норм законодавства.

Вказане стосується і винесення Управлінням ДАБІ у Івано-Франківській області припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31 січня 2018 року.

Більше того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних доказів надіслання ОСОБА_1 як замовнику містобудівної документації копій рішень про скасування містобудівних умов та обмежень та декларації про початок будівельних робіт, так як з наявної в матеріалах справи копії квитанції відділення поштового звязку від 08 листопада 2017 року за відсутності опису вкладення є неможливим встановити адресанта та вмісту відповідного поштового відправлення.

А тому апеляційний суд приходить до висновку, що на момент проведення відповідачем в порядку державного архітектурно-будівельного контролю перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на обєкті по вул. Українській в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області та встановлення факту виконання ним будівельних робіт без дозвільних документів, останньому не було відомо про скасування містобудівних умов та обмежень та декларації про початок будівельних робіт, на підставі яких здійснювалась забудова такої земельної ділянки. Такі обставини є додатковою підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Крім викладеного вище, суд апеляційної інстанції при вирішенні справи враховує, що 11 жовтня 2017 року, до моменту скасування дозвільних документів на виконання будівельних робіт, за позивачем проведено державну реєстрацію незавершеного будівництва магазину промислових та продуктових товарів з кафетерієм, готовністю 95 %.

Оскільки наділений відповідними повноваженнями орган видав позивачу містобудівні умови та обмеження, на підставі яких було подано декларацію про початок будівельних робіт та протягом майже чотирьох років здійснювалось відповідне будівництво, допущення органом нагляду (в даному випадку Відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Коломийської районної державної адміністрації) певних порушень не може бути поставлене у провину позивачу, оскільки останній правомірно розраховував на відповідність нормам чинного законодавства поданої ним документації.

В той же час, перевірка питання правомірності виданих органами державної влади дозволів на вчинення певних дій або їх погодження має відбуватись саме на відповідних етапах, а не у будь-який невизначений час.

Європейський суд з прав людини у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_3 Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» постановлено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною права власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для дотримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

Судом першої інстанції не враховано, що позивач, отримавши у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування магазину промислових та продовольчих товарів з кафетерієм та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідно до цільового призначення правомірно очікував на те, що його право на розпорядження належним на праві власності майном відповідно до законодавства в майбутньому, не буде порушено чи обмежено під час здійснення суб'єктом владних повноважень заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду чи припинено шляхом прийняття іншого рішення.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, відповідачем не доведено доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень, як крайнього заходу, та скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт і винесення припису про зупинення виконання будівельних робіт, а отже відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не дотримано принцип належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду і контролю.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає належним і достатнім способом захисту прав позивача визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, наказу та припису, а тому позовна вимога про зобовязання відповідача відновити відомості у реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, є безпідставною, оскільки вчинення таких дій є обовязком відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в порядку виконання судового рішення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2114,40 грн згідно з квитанціями від 02 травня 2018 року № 0.0..1 та від 13 липня 2018 року № 0.0..1 та за подання апеляційної скарги - судовий збір у розмірі 3171,60 грн згідно з квитанцією від 27 вересня 2018 року № 0.0..1.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволений, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління ДАБІ у Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 5286 грн.

Керуючись статтями 310, 315, 317 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року у справі № 344/5718/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування рішень, наказу та припису задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області рішення від 11 жовтня 2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24 січня 2013 року № 2; рішення від 06 листопада 2017 року № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт»; наказ від 06 листопада 2017 року № 29 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт»; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 31 січня 2018 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (, вул. І. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Коновальця, 39а, с. Нижній Вербіж, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78218) судовий збір в розмірі 5286 (пять тисяч двісті вісімдесят шість) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.