Справа № 620/355/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Чернігів Справа № 620/355/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Демусенко А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.10.2017, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що перерахунок пенсії повинен бути здійснений із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, так як застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% є обмеженням та зменшенням розміру пенсії і призводить до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення і порушує ст.22 Конституції України.

Ухвалою суду від 02.01.2019 було відкрито провадження у справі та в подальшому призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з'явились. Розгляд справи просили провести без їх участі.

При цьому, відповідачем протягом становленого судом строку було надано відзив на позов, в якому останній з вимогами не погодився, вказавши на їх необгрунтованість та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На момент проведення перерахунку пенсії позивача (01.10.2017), загальний трудовий стаж його становить 39 років 2 місяці 15 днів. Відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" позивачу проведений перерахунок пенсії з 01.10.2017, а саме осучаснення заробітної плати із використанням єдиного показника середньої заробітної плати по Україні, який використовується для призначення та перерахунку пенсії в 2017 році на рівні 3764 грн. 40 коп. та зменшенням величини оцінки страхового стажу до 1%.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 24.11.2016 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і має 39 років 2 місяці 15 днів страхового стажу.

Після отримання позивачем із 01.10.2017 перерахованої пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку його пенсії, оскільки, на його думку, відповідачем було протиправно застосовано таку величину і неправомірно зменшено оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом від 13.12.2018 №94/04/К-2 повідомило позивача, що йому проведений перерахунок пенсії з 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосування величин оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Також повідомлено, що для застосування величини оцінки страхового стажу у розмірі 1,35% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 у зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" відсутні законні підстави. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,39167. Розмір пенсії позивача становить 3 560,72 грн.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на наступне.

Частиною 1 ст.9 Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (Закон №1058).

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений ст.25 Закону №1058 та передбачає, що при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з ч.1 ст.25 Закону №1058 в редакції Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%.

При цьому, в силу ч.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до ч.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058 з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв'язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 з врахуванням ч.4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Суд зазначає, що вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

Необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі "Кйартан Асмудсон проти Ісландії").

Згідно ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Під час розгляду та вирішення даної справи суд враховує, що з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" був змінений порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу. При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.

Судом встановлено, що прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення кількісної характеристики пенсії позивача.

Як вбачається з копії розпорядження на перерахунок пенсії (а.с.30), розмір пенсійної виплати позивача складав 3 560,72 грн. В той же час, з копії протоколу призначення пенсії (а.с.31) з 01.10.2017, розмір пенсійної виплати позивача також складає 3 560,72 грн.

Тобто, після перерахунку пенсії з 01.10.2017 не відбулось її зменшення, що в свою чергу не може свідчити про звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, в зв'язку з чим у позові ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення згідно пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1);

Відповідач - Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул.Шевченка, 21-ж, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600, ).

Повне рішення суду складено 11.03.2019.

Суддя Л.О. Житняк