Справа № 815/2268/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
07 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2268/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 01 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що останній не з`являвся без поважних причин у судові засідання 22.05.2018р., 05.09.2018 року, 10.01.2018 року, не повідомив про причини неявки та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що такі обставини свідчать про відсутність у позивача інтересу до розгляду справи, що перешкоджає розгляду справи у строки, встановлені КАС України, також що позивач постійно зловживав своїми процесуальними правами, проте не дотримувався обов`язків.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення адміністративного позову позивача без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 240 КАС України з огляду на викладене.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Повторне неприбуття позивача, належними чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання необхідно розуміти як послідовне неприбуття двічі чи більше разів на розгляд справи за наявності у справі достовірних даних (доказів) щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.

В силу ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Отже, колегія суддів зазначає, що позовну заяву може бути залишено без розгляду за вказаної підстави лише за умови повідомлення належним чином позивача про судовий розгляд, як перший так і другий раз, а також за наявністю даних про відсутність поважних причин неприбуття позивача, інформації про такі причини або заяви позивача про розгляд справи за його відсутності. При цьому у відповідності до вимог ч.5 ст. 205 КАС, неявка позивача повинна перешкоджати розгляду справи та відсутня можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

У судове засідання 31.07.2018 р. позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином та завчасно. У матеріалах справи міститься розписка про отримання повістки про виклик до суду на 31.07.2018 року (т.1 а.с. 157). Проте, у судове засідання 31.07.2018р. позивач не з`явився. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку що мала місце неявка позивача без поважних причин.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява позивача (т.1 а. с. 168), датована 27.07.2018 року, про перенесення судового засідання, призначеного на 31.07.2018 року у зв`язку з необхідністю часу для звернення за юридичною допомогою. Зазначена заява була надіслана до суду 27.07.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом (т.1 а.с. 170).

У судове засідання 05.09.2018 року позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином та завчасно.

Разом з тим колегія суддів наголошує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 було ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. При цьому положеннями ч.6 ст. 260 КАС України прямо передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Колегією суддів також встановлено, що у судове засідання 01.10.2018 року позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином та завчасно (т.1 а.с. 192).

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява позивача (т.2 а. с. 84), датована 24.09.2018 року, про перенесення судового засідання, призначеного на 01.10.2018 року у зв`язку з необхідністю залучення до участі у справі представника позивача адвоката Журавльової І.В. Крім того, в матеріалах справи наявне клопотання адвоката Журавльової І.В. про перенесення розгляду справи з 01.10.2018 року на іншу дату.

Зазначені документи були надіслані до суду 27.09.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом (т.2 а.с. 89).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Крім того, як вбачається з доданих до апеляційної скарги матеріалів, представником апелянта здійснювались спроби повідомлення суду про причини неявки в судове засідання в телефонному режимі.

За ч.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

До вказаного висновку суд дійшов, серед іншого, використовуючи правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі "Golder v.the United Kingdom" від 21.02.1975), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення "Guerin v. France" від 29.07.1998) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення "Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осі

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав повторної неявки позивача до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому, на підставі ч. 1 ст. 320 КАС України, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оперативного командування Південь (Військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправними та скасування наказів № 42 від 31.01.2018 року, № 94 від 19.03.2018 року направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.І. Шляхтицький