Справа № 480/4292/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019 р. Справа №480/4292/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області від 16 жовтня 2018 року № 22;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора з юридичних питань Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області;
- стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- стягнути з Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;
- стягнути з Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 всі витрати повязані з прибуттям до суду.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач звільняючи його з посади порушив його права визначені КЗпП України, а саме не врахував переважне право позивача на залишення на роботі та не запропонував усі вакантні посади на які позивач мав можливість переводу. Окрім того позивач зазначає, що відповідач протиправно не здійснив повний розрахунок в день звільнення позивача, а здійснив остаточну виплату лише через півтора місяця.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.
10.01.2019 у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі у судовому засіданні було оголошено перерву до 31.01.2019. Також було залучено у якості третьої особи - Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області.
31.01.2019 судове засідання було відкладено на 12.02.2019, у звязку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Також було продовжено строк розгляду даної справи у підготовчому провадженні на 30 днів.
12.02.2019 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було закрито підготовче проводження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач - Роменська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області заперечуючи проти задоволення позову надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач був звільнений з роботи з дотриманням вимог ст.49-2 КЗпП України, а саме після попередження про наступне звільнення позивачу двічі пропонувались вакантні посади з урахуванням його кваліфікаційного рівня, однак від вказаних пропозицій позивач відмовився (а.с.28).
Також позивачем була надана відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що відповідачем не були запропоновані всі інші вакантні посади в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Сумській області (а.с.44).
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача та третьої особи заперечував проти задоволення позову з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
Суд, заслухавши позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач тривалий час працював у відповідача на посаді головного державного інспектора з юридичних питань Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області.
У травні 2018 року, з метою реалізації пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» та на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 10 травня 2018 року № 295 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС у Сумській області» розпочато реорганізацію Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Сумській області. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18 травня 2018 внесено запис про початок реорганізації.
Наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 1195 від 01 серпня 2018 року «Про введення в дію переліку змін №1 до організаційної структури» введено в дію перелік №1 до організаційної структури Головного управління ДФС у Сумській області, затверджений Державною фіскальною службою 30 липня 2018 року. Відповідно до зазначеного наказу в організаційну структуру Головного управління ДФС у Сумській області введено Роменське управління Головного управління ДФС у Сумській області, Роменську державну податкову інспекцію, Недригайлівську державну податкову інспекцію, Липоводолинську державну податкову інспекцію та визначено штатну чисельність.
Наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 1253 від 14 серпня 2018 року «Про введення в дію переліку змін № 2 до штатного розпису» введено в дію з 14 серпня 2018 року перелік змін № 2 до штатного розпису Головного управління ДФС у Сумській області. Відповідно до зазначеного наказу посада головного державного інспектора з юридичних питань в Роменському управлінні Головного управління ДФС у Сумській області, Роменській державній податковій інспекції, Липоводолинській державній податковій інспекції та Недригайлівській державній податковій інспекції відсутня.
14 серпня 2018 року позивачу, у звязку з реорганізацією було вручено попередження про наступне звільнення із займаної посади 16 жовтня 2018 року, за підписом виконуючого обовязки начальника Роменської ОДПІ ОСОБА_3 (а.с.8).
15 серпня 2018 року, позивачу вручено повідомлення-пропозицію за підписом начальника Головного управлінні ДФС у Сумській області та запропоновано взяти участь у конкурсі на заміщення 3 вакантних посад в юридичному управлінні Головного управління ДФС у Сумській області, а також переведення з Роменської ОДПІ на вакантну посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управлінні ДФС у Сумській області. У вказаному повідомленні позивач зазначив, що не згоден із запропонованими посадами. Окрім того, у вказаному повідомленні було зазначено, що позивач має право взяти участь у конкурсі на інші вакантні посади, які будуть розміщенні на сайті ГУ ДФС у Сумській області (а.с.9).
16 жовтня 2018 року, начальником Роменського управління Головного управлінні ДФС у Сумській області позивачу знову було вручено повідомлення-пропозицію за підписом начальника Головного управління ДФС у Сумській області та запропоновано переведення з Роменської ОДПІ на вакантну посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управлінні ДФС у Сумській області або взяти участь у конкурсі на заміщення інших вакантних посад в Головному управлінні ДФС у Сумській області. У вказаному повідомленні позивач зазначив, що не згоден із запропонованими посадами. Окрім того, у вказаному повідомленні було також зазначено, що позивач має право взяти участь у конкурсі на інші вакантні посади, які будуть розміщенні на сайті ГУ ДФС у Сумській області (а.с.10).
Наказом Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - Роменська ОДПІ) від 16 жовтня 2018 року № 22, позивача звільнено з посади головного державного інспектора з юридичних питань Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області на підставі п.1 ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) (а.с.11).
Також судом встановлено, що після звільнення 30 жовтня 2018 року, позивачу була виплачена його премія за вересень 2018 року у розмірі 1303,80 грн., та 28 листопада 2018 року виплачена премія за жовтень 2018 року у розмірі 814,87 грн. (а.с.48).
Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.
З аналізу вказаної статті вбачається, що відповідач звільняючи позивача з роботи повинен був врахувати його переважне право на залишення на роботі та в день попередження про звільнення, запропонувати іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами) роз'яснив, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.
У ході судового розгляду сторонами не заперечувався факт проведення реорганізації відповідача.
Щодо доводів відповідача про пропонування позивачу вакантних посад, судом було встановлено, що відповідно до вищевказаних повідомлень, позивачу пропонувалось взяти участь у конкурсі на заміщення 3 вакантних посад в юридичному управлінні Головного управління ДФС у Сумській області, а також переведення з Роменської ОДПІ на вакантну посаду старшого державного ревізора - інспектора відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управлінні ДФС у Сумській області.
У той же час, позивач звертаючись до суду зазначає, що відповідач пропонував йому не всі наявні вакантні посади, а саме відповідачем не були запропоновані наступні посади:
- в юридичному управлінні Головного управління ДФС у Сумській області була вакантною посада старшого державного ревізора-інспектора відділу досудового врегулювання спорів юридичного управління (відповідно до наказу Головного управління ДФС у Сумській області № 181-0 від 20 серпня 2018 року оголошено конкурс на заміщення зазначеної вакантної посади та затверджено умови проведення конкурсу);
- в юридичному управлінні Головного управління ДФС у Сумській області була вакантною посада старшого державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів юридичного управління (відповідно до наказу Головного управління ДФС у Сумській області № 300-0 від 19 жовтня 2018 року оголошено конкурс на заміщення зазначеної вакантної посади та затверджено умови проведення конкурсу);
- наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 231-0 від 13 вересня 2018 року оголошено конкурс на заміщення вакантної посади старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб, старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів фізичних осіб Шостинського управління, старшого державного інспектора Глухівської ДПІ Шостинського управління;
- наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 220-0 від 13 вересня 2018 року оголошено конкурс на заміщення вакантної посади старшого державного інспектора Лебединської ДНІ Охтирського управління;
- наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 242-0 від 19 вересня 2018 року оголошено конкурс на заміщення вакантної посади старшого державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Сумській області (місце роботи м. Конотоп).
Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України в ході підготовчого судового засідання суд запропонував відповідачу та третій особі (яка є правонаступником відповідача), надати суду штатний розпис та перелік усіх вакантних посад за період з 14.08.2018 по 16.11.2018.
Згідно ч.2 та ч.5 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Суд зазначає, що відповідач та третя особа в ході проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду справи без поважних причин не надали суду перелік вакантних посад та штатний розклад за вищевказаний період, у звязку з чим, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Водночас, представник Головного управління ДФС у Сумській області в письмових пояснень наданих суду від 11.02.2019 зазначив, що окрім відповідача, реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ДФС у Сумській області ще Конотопську ОДПІ, Охтирську ОДПІ, Шосткинську ОДПІ та ДПІ у м. Сумах. Станом на 01.08.2018 у зазначених територіальних органах ГУ ДФС у Сумській області чисельність працівників становила 176 шт. од. Після попередження про реорганізацію територіальних органах ГУ ДФС у Сумській області, з метою дотримання прав працівників на продовження проходження державної служби, з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу», ст. 49-2 КЗпП України Головним управлінням ДФС у Сумській області майже одночасно запропоновані відповідні посади працівникам, які працювали за відповідними напрямками роботи в ДПІ (ОДПІ) та яких можливо було перевести без обовязкового проведення конкурсного відбору (враховуючи групи оплати праці та юрисдикцію державного органу). Іншим працівникам було запропоновано взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад ГУ ДФС у Сумській області. Деякі працівники ДПІ (ОДПІ) після переведення до ГУ ДФС у Сумській області брали участь у конкурсі на вищі посади та в подальшому були переведені на такі посади (а.с.68).
У судовому засіданні 28.02.2018 представник відповідача та третьої особи підтвердив, що позивачу дійсно пропонувались не всі вакантні посади, а виключно ті посади, які відповідали його кваліфікації та передбачали місце роботи виключно в м. Ромни, оскільки позивач у вересні 2018 року відмовився від роботи повязаної з відрядженням. Також представник відповідача та третьої особи зазначив, що деякі вакантні посади не були запропоновані позивачу, оскільки за наслідками аналізу переважного права було встановлено, що інші працівники порівняно з позивачем мають більше підстав для заняття вакантної посади.
На пропозицію суду надати матеріали порівняльного аналізу переважного права на заняття вакантної посади представник відповідача зазначив, що відповідні письмові матеріали відсутні.
У той же час, позивач зазначає про достатню наявність підстав для переважного права залишитись на роботі, а саме: стаж роботи, освіта та наявність на утриманні дружини та дитини.
З аналізу вищенаведених обставин та доказів, суд зазначає, що відповідач в порушення ч.3 ст.72 КАС України протиправно вважав, що обовязок доказування в даній справі покладений на позивача та тим самим вважаючи для себе за можливе не надавати на пропозицію суду інформацію, щодо кількості та переліку вакантних посад, які існували на час попередження та звільнення позивача з посади.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідно до ч.2 ст.74 КАС України, обставини, які підлягають встановленню та доказуванню не можуть бути обґрунтовані виключно письмовими поясненнями представника відповідача та третьої особи.
Посилання відповідача на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі №806/89/16 є безпідставним, оскільки відповідачем не надано доказів та не доведено відсутність вакантних посад тієї ж професії чи спеціальності, що у позивача.
У звязку з викладеним, суд зазначає, що відповідач в порушення ч.3 ст.72 КАС України не обґрунтував правомірність звільнення позивача з роботи та дотримання його прав при звільненні, а саме прийняття Роменською ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області наказу від 16 жовтня 2018 року № 22.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки виплати йому премій по день фактичного розрахунку, то суд вважає вказану вимогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у звязку з наступним.
Судом встановлено, що після звільнення позивачу 30 жовтня 2018 року була виплачена його премія за вересень 2018 року у розмірі 1303,80 грн., та 28 листопада 2018 року виплачена премія за жовтень 2018 року у розмірі 814,87 грн.
Позивач обґрунтовуючи вказану вимогу посилається на ч.1 ст.116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Суд, відмовляючи в задоволенні даної позовної вимоги, зазначає, що наказом Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області від 23.12.2015 №623 (у редакції наказу Роменської ОДПІ ГУ ДФС зі змінами внесеними наказом Роменської ОДПІ ГУ ФДС у Сумській області від 16.12.2016 №392) затверджено Положення про преміювання працівників Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області (далі - Положення).
Так, відповідно до п. 1.6 розділу 1 Положення працівникам ДПІ можуть встановлюватися таки види премій: місячна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи ДПІ за попередній місяць; разова премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності - для державних службовців.
Розділом 4 Положення встановлено умови преміювання за результатами роботи. Відповідно до п. 4.2 цього розділу місячна премія виплачується не пізніше від терміну виплати заробітної плати за місяць, у якому нараховано премію. З цього слідує, що виплата премії проводиться не пізніше кінця наступного місяця в якому проводилось її нарахування.
Позивач у судовому засіданні не заперечував той факт, що на момент його звільнення, вищевказані суми не були нараховані йому та відповідно до вказаного положення були нараховані наказом керівника у вищезазначені дати.
У звязку з викладеним, суд зазначає, що оскільки вказані суми не належали позивачу на момент його звільнення, а тому відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.
Відповідно до ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;
3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати повязанні з прибуттям позивача з м. Ромни до суду в сумі 749,50 грн., які підтверджуються фіскальними чеками виданими ТОВ «Сумиоблавтотранс» (Автовокзал) (а.с.88-91).
Відповідно до п.2-3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання даного рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7042,00 грн. та в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора з юридичних питань Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 16 жовтня 2018 року № 22.
Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора з юридичних питань Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області.
У задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько