Справа № 439/1719/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1535/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Сапіги В.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участі позивача: Рудий М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондара Віктора Васильовича на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Броди судом у складі головуючого судді Бородійчук О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондара Віктора Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондара Віктора Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 225020 від 26.10.2018 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач безпідставно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 225020 від 26.10.2018 року, оскільки на думку позивача в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просила позов задоволити.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 27.12.2018 року адміністративний позов задоволено. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.10.2018 року серії ВР № 225020, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1020,00 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржив інспектор відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондара Віктора Васильовича. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.10.2018 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондар Віктором Васильовичем винесено постанову в справі про адміністративне порушення серії ВР № 225020 відносно ОСОБА_1, начальника філії «Бродівська ДЕД» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а саме: порушено правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що «Бродівська ДЕД» є філією ДП «Львівський облавтодор» ПАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», котре в свою чергу відносяться до Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», предмет діяльності філії обмежений предметом діяльності самого ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»», а також не є юридичною особою та балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування, та обов'язки посадових осіб не входять обов'язки щодо прийняття рішень по ремонту та утриманню автомобільних доріг, оскільки відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» це прямий обов'язок Служби автомобільних доріг у Львівській області, як органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Таким чином, він як начальник філії «Бродівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» не є суб'єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП.

Згідно ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці та дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» - органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Згідно 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Організаційно-розпорядчі обов'язки це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, ділянкою роботи, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, центральні органи виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, керівники структурних підрозділів. Адміністративно-господарські обов'язки це обов'язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за недодержання лише тих правил, забезпечення виконання яких належить до їх службових обов'язків.

Вищенаведені норми прямо вказують на суб'єкта адміністративного правопорушення у сфері безпеки руху транспортних засобів і пішоходів - органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.

Відтак, під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог ст. 280 КУпАП інспектором не з`ясовані та не враховані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, конкретно не визначено складу правопорушення згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, не вказано в чому конкретно полягає порушення норм та стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, які конкретно норми і стандарти, в чому це виразилось, який причинний зв'язок між їх порушеннями і наслідками, що наступили.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги України», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконання влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно зі ст. ст. 11-13 цього ж Закону, розробку та реалізацію заходів з безпеки дорожнього руху здійснює орган державного управління автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до Закону України «Про Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», приписи Державтоінспекції про усунення недоліків, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху повинні направлятися до власника доріг, який у свою чергу передбачає виконання зазначених у приписах робіт у Плані завдань і направляє дочірньому підприємству чи іншій підрядній організації для виконання з одночасним фінансуванням виниклих додаткових робіт.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Бондара Віктора Васильовича залишити без задоволення, а рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27.12.2018 року у справі №439/1719/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. П. Сапіга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.03.2019 року