Справа № 2-а-192/11
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-192/11
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2015.

Подання мотивує тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2015 за № 2а-78/15 зобов'язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 донараховану суму одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік. Керуючись вимогами ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 15.05.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа, якою боржнику надано строк до семи днів на самостійне виконання рішення суду. Згідно повідомлення Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 29.10.2015 № 09/1382-011 встановлено, що боржником на виконання рішення суду здійснено розрахунок одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 в розмірі 5168,00 грн. Здійснити виплату допомоги Центр не має можливості за відсутності бюджетних призначень на вказані цілі. Станом на сьогоднішній день, рішення суду в частині виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, самостійно боржником не виконується з незалежних від нього причин. Водночас з 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження, та особливості їх виконання. У зв»язку з викладеним вище державний виконавець просить суд змінити спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2015 за № 2а-78/15, шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) коштів в сумі 5168,00 грн, які нараховані Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Сторони в судове засідання не з»явились, про причини не явки суд не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва прийнята постанова за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до вищевказаної постанови позовні вимоги задоволено та визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2010 році згідно з вимогами ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", неправомірними; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації донарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік до розміру, визначеному ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 донараховану суму одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік; зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 донараховану суму одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік.

15.05.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа, якою боржнику надано строк до семи днів на самостійне виконання рішення суду.

17.06.2015 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по справі 2а-78/15, у зв»язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі, шляхом донарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги до 05 травня 2010 року в розмірі 5168,00грн.

Станом на сьогоднішній день, рішення суду в частині виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, самостійно боржником не виконується з незалежних від нього причин.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно повідомлення Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 29.10.2015 № 09/1382-011 встановлено, що боржником на виконання рішення суду здійснено розрахунок одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік ОСОБА_1 в розмірі 5168,00 грн, але здійснити виплату допомоги Центр не має можливості за відсутності бюджетних при значень на вказані цілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У відповідності до ч.2 ст. 7 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частина третя статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Частина друга статті 46 Конституції України визначає, що право на соціальний захист гарантується, у тому числі, загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як наголосив Конституційний Суд України в Рішенні від 25 січня 2012 року N 3- рп/2012, за рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це зобов'язує державу дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

Згідно із Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року N 3- рп/2012, однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Відповідно до положень абзаців другого та третього частини першої статті 1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно- правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомог и, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено у Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 Конституційний Суд України, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Також відповідно до положень частин першої та третьої статті 6і Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, створених фашистською Німеччиною та її союзниками в період Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - щороку до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Враховуючи викладене, дослідивши доводи подання (заяви) державного виконавця в частині зміни способу і порядку виконання постанови, суд вбачає підстави для його задоволення, оскільки державним виконавцем доведено обставини, які б свідчили про наявність особливих обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Суд, здійснюючи зміну способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2015 за № 2а-78/15, шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) коштів в сумі 5168,00 грн, які нараховані Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 лютого 2019р.

Суддя В.В. Бабко