Справа № 280/4650/18
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 березня 2019 року Справа № 280/4650/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженої відповідальності «Епіцентр ВМ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр ВМ» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати відмову в реєстрації податкової накладної №120 віл 22.08.2018 протиправною, зобов'язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №120 від 22.08.2018 та розрахунок коригування №12 від 01.10.2018 до вказаної податкової накладної..

Ухвалою суду від 07.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, в процесі підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання по справі на 27.11.2018.

В підготовчому засіданні 27.11.2018 за клопотанням відповідача до участі у справі залучено Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області у якості другого відповідача, у зв'язку з чим оголошено перерву до 03.01.2019.

Ухвалою від 03 січня 2019 року зупинено провадження по справі для надання строку для примирення сторін до 29.01.2019.

Ухвалою від 29 січня 2019 року продовжено строк для надання строку для примирення сторін до 21 лютого 2019 року.

Ухвалою від 21 лютого 2019 року поновлено провадження у справі з 21.02.2019.

21 лютого 2019 року від представників сторін надійшло клопотання про закінчення підготовчого судового провадження та перехід до розгляду справи по суті в той же день. Клопотання та розгляд справи позивач просить розглянути в письмовому провадженні. Представник відповідачів вирішення питання залишив на розсуд суду. Ухвалою від 21 лютого 2019 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судвого розгляду, з 21.02.2019 розгляд спрааи здійснюється у письмовому провадженні.

08 січня 2019 року від представника відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №519), відповідно до якого зазначає, що реєстрація податкової накладної №120 від 22.08.2018 була зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, додатково повідомлено: показник D=0.415355538, P=147622.32, відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критерям ризиковості платника податків, зокрема обсяг постачання товару/послуг 8432 перевищує величину залишку обсягу придбаного такого товару/послуги та обсягу його постачання. За результатами розгляду пояснень та та додаткових документів, за висновками комісії підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало відсутність первинних документів, які підтверджують оплату на адресу постачальнику ТОВ «Запоріжпромгруп» товару отриманого за видатковою накладною № РН-0000273 від 22.08.2018, враховуючи що відповідно до специфікації №11 до договору № 138 передбачена передплата 100%; відсутні первинні документи, які підтверджують складський облік товарів ТОВ «Епіцентр ВМ» (оборотно-сальдові відомості, рух по рахунку 281) до моменту їх реалізації, надання яких передбачено пунктами 13,14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117; відсутні документи, що підтверджують повноваження особи, яка отримує товар з боку покупця та продавця - довіреності на отримання ТМЦ, надання яких передбачено пунктами 13, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117. У задоволенні адміністративного просить відмовити у повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та запереченнях на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, приходить до наступних висновків.

ТОВ "ЕПІЦЕНТР-ВМ"" (ідентифікаційний код 33471243) є юридичною особою, яка зареєстрована 29.03.2005, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи та Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до даних реєстру ЄДРПОУ основним видом діяльності позивача є оптова торгівля хімічними продуктами (46.75).

ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» закупило товар (шестигранники та квадрат) у ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» () згідно договору №138 від 01.03.2018 та специфікації №11 віл 22.08.2018 загальною кількістю 80 кг., у зв'язку з чим було виписано видаткову накладну № РН-0000273 від 22.08.2018, а також була зареєстрована податкова накладна №219 від 22.08.2018 (ресстр. № ).

ТОВ «ЗАПОРІЖГІРОМГРУП». у свою чергу, закупило цей товар у ТОВ «ВІРТУС» (), податкову накладну за відповідним правочином також було успішно зареєстровано.

В подальшому, ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» реалізувало шестигранники та квадрат на ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» () згідно договору №421/13/119Е від 23.05.2018 та специфікації №1 до цього договору у повному обсязі (80 кг). Для доставки на комбінат було замовлено транспорт у ФОП ОСОБА_1 (код - НОМЕР_2) згідно Договору №27 від 22.08.2018, про що складено акт виконаних робіт №67 від 22.08.2018. Відповідно до чинного законодавства була складена податкова накладна №120 від 22.08.2018. 14 вересня 2018 року ТОВ «ЕПІЦЕННТР-ВМ» було подано для реєстрації до контролюючого органу вказану податкову накладну №120 від 22.08.2018 на підтвердження постачання підприємством товару (шестигранники та квадрат) на ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Податковим органом направлено квитанцію від 15.09.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної №120 від 22.08.2018 з підстав: обсяг постачання товару/послуги 8432 перевищує величнну залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачаня, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник D=0.415355538, P=147622.32

Керуючись положеннями Податкового кодексу України та Порядку "Зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (надалі - Порядок № 117), позивачем було направлено на адресу відповідача-2 Повідомлення № 1 від 18.09.2018 з поясненнями для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, а також копії документів у форматі PDF, які підтверджують здійснення господарських операцій, а саме:

1. Видаткова накладна № 120 від 22.08.2018 на ДП «СГЗК»

2. Видаткова накладна № РН-0000273 від 22.08.18 від ТОВ «Запоріжпромгруп»

3. Договір № 421/13/119Е про закупівлю товару від 23.05.2018 з ДП «СГЗК», специфікація №1

4. Договір № 138 від 01.03.2018 з ТОВ «Запоріжпромгруп»

5. Специфікація №11 до договору № 138

6. Акт № 67 прийому-передачі виконаних робіт від 22.08.18 з ФОП ОСОБА_1

7. ПН № 219

8. Договір № 27 від 22.08.18 про надання послуг з ФОП ОСОБА_1

9. ТТН № 800260 від 22.08.18

10. Відомості з ЄДРПОУ

11. Договір оренди № 5/18 від 03.01.2018

12. Сертифікат якості на шестигранник

13. Бухгалтерська довідка № 132 від 17.09.2018

14. ПН № 120

Крім того, позивачем додатково надало органу ДФС лист за вих. №136 від 26.09.2018, в якому надано роз'яснення до поставки за Договором №421/13/119Е від 23.05.2018.

19.09.2018 комісією ДФС було прийнято Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН №921337/33471243, у зв'язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором.

Згідно пояснень представника відповідачів, наданих під час розгляду справи, за висновком комісії підставами відмови у реєстрації податкової накладної № 120 від 22 серпня 2018 року при опрацюванні пакетів документів було наступне: у наданому пакеті документів були відсутні первинні документи, які підтверджують оплату на адресу постачальнику ТОВ «Запоріжпромгруп» товару отриманого за видатковою накладною № РН-0000273 від 22.08.18, враховуючи що відповідно до специфікації №11 до договору № 138 передбачена передплата 100%; відсутні первинні документи, які підтверджують складський облік товарів ТОВ «Епіцентр ВМ» (оборотно-сальдові відомості, рух по рахунку 281) до моменту їх реалізації, надання яких передбачено пунктами 13,14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117; відсутні документи, що підтверджують повноваження особи, яка отримує товар з боку покупця та продавця - довіреності на отримання ТМЦ, надання яких передбачено пунктами 13,14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Крім того, позивачем надано пояснення, що під час з'ясування причин відмови у реєстрації податкової накладної №120 від 22.08.2018 ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» було виявлено невідповідність коду товару, зазначеного у ПН №120 від 22.08.2018 (УКТ ЗЕД 8432 (шестигр. 14 ст.45) реально поставленому (УКТ ЗЕД 7217). З'ясувалося, що під час реєстрації податкової накладної на цей товар первинним постачальником - ТОВ «ВІРТУС» (), було допущено помилку в зазначенні коду товару, однак це не вплинуло на успішну реєстрацію податкової накладної. Надалі, ТОВ «ЗАПОРІЖГІРОМГРУП» також безперешкодно зареєструвало накладну №219 від 22.08.2018 з невірно зазначеним кодом товару. Натомість ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ». через помилку при оформленні податкової документації постачальниками за ланцюгом, було відмовлено в реєстрації ПН №120 від 22.08.2018 в ЄРПН.

ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» звернулося до ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП», а вони, у свою чергу, до власних контрагентів, для реєстрації розрахунку-коригування до відповідних податкових накладних. Таким чином, розрахунки-коригування, зокрема РК №22 від 28.09.2018 також було успішно зареєстровано податковим органом. Однак, коли ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» звернулося до органу ДФС із власним розрахунком-коригування №12 від 01.10.2018, документ не було прийнято з підстав порушення вимоги абз.8 п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010, а саме: відсутня зареєстрована ПН №120 від 22.08.2018, про що позивачу направлено квитанцію від 16.10.2018.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та дії щодо неприйняття розрахунку коригування №12 від 01.10.2018 протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Так, відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті188 Податкового кодексу України).

Так згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому відповідно до пункту 198.2 статті 198 Кодексу визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбувалася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - № 1797-VIII від 21.12.2016).

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається зі змісту квитанції №1 від 15.09.2018 при зупинені реєстрації податкової накладної відповідачем було запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема (п. 1): обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» подані пояснення і документи, копії яких додані також до матеріалів справи.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням комісії ДФС від 921337/33471243 від 19.09.2018 було відмовлено у реєстрації відповідної податкової накладної. Підставою даних рішень зазначено: ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберіганя і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передач товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; документи щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору про постачання, на виконання вимог якого складено спірна податкова накладна.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення комісії ДФС України від 16.10.2018 № 954892/41835537 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, з 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної від від 19.09.2018 №921337/33471243 підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 120 від 22.08.2018 ТОВ «ЕПІЦЕНТР-ВМ» датою їх фактичного направлення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок-коригування №12 від 01.10.2018 до податкової накладної №120 від 22.08.2018 суд зазначає наступне.

Пунктом 6 Порядку №117 встановлено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Дана квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. (п. 12 Порядку).

Таким чином, квитанція лише фіксує обставини зупиненн реєстрації та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій. Права та обов'язки для суб'єкта господарювання породжує саме рішення, прийняте на підставі перевірки документів та пояснень наданих до податкової накладної, а не квитанція і дії пов'язані з її надсиланням.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення в частині відмови в реєстрації податкової накладної від 22.08.2018 №120, а тому заявлені позивачем вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині у задоволенні позову слід відмовити..

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третью вказаної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Таким чином, судовий збір у розмірі 5286 грн., сплачений платіжним дорученням №1030 від 30.10.2018, підлягає частковому відшкодуванню позивачу, а саме в розмірі 3524 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області (по 1762 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженої відповідальності «Епіцентр-ВМ» (69012, м. Запоріжжя, вул.. Трансформаторників, 113, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області 921337/33471243 від 19.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр-ВМ» №120 від 22.08.2018.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №120 від 22.08.2018 в ЄРПН/РК видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр-ВМ» датою направлення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Епіцентр-ВМ» (69012, м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників, 113, ) суму судового збору у розмірі 3524 ,00 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України; ГУ ДФС у Запорізькій області (по 1762 грн. з кожного).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення..

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05.03.2019.

Суддя О.О.Артоуз