Справа № 813/1003/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2872/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Ланкевич А.З.,

час ухвалення рішення: 13:27:19,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 24.09.2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 листопада 2016 року № 4454-13, яким визначено йому суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 12500 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на безпідставність визначення відповідачем йому суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 12500 грн, оскільки належний йому на праві власності автомобіль не є об'єктом оподаткування, так як його середньоринкова вартість є меншою, ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що транспортний засіб, власником якого є позивач, є об'єктом оподаткування транспортним податком відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, що свідчить про наявність в останнього обов'язку сплатити нараховані оскарженим податковим повідомленням-рішенням податкові зобов'язання з транспортного податку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23 жовтня 2012 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, легковий універсал-В, номер шасі - НОМЕР_1, сірого кольору, з об'ємом двигуна 4461 см. куб., тип пального - дизель, рік випуску - 2012, реєстраційний номер - НОМЕР_3.

28 листопада 2016 року Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 4454-13, яким відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 12500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що вартість автомобіля не відповідає вартісним критеріям для об'єкта оподаткування, відтак, такий не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Приписами пунктів 267.3 та 267.4 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що для визначення платнику податків грошового зобов'язання із транспортного податку контролюючому органу необхідно встановити, що транспортний засіб (легковий автомобіль) такого платника податків відповідає критеріям об'єкта оподаткування, а саме: з року випуску автомобіля минуло не більше п'яти років (включно); середньоринкова вартість автомобіля становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн (750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно). При цьому, для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу ДФС має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу.

Колегія суддів зазначає, що пробіг належного позивачу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER 200 станом на 20 листопада 2015 року становив 135520,00 км, що підтверджується Актом виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант» від 20 листопада 2015 року № 29632, а станом на 15 березня 2016 року - 147850,00 км, що підтверджується Актом виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант» від 15 березня 2016 року №33312.

Як видно з листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 серпня 2018 року № 3805-05/35125-07, наданого у відповідь на адвокатський запит щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля від 02 серпня 2018 року № 0208/18, розрахована у 2016 році згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 з об'ємом циліндрів двигуна 4,5 л, дизель, 2012 року випуску та пробігом 135520 км становила 951510 грн (з ПДВ).

При цьому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності підстав для врахування долученого відповідачем листа Мінекономрозвитку України від 22 лютого 2016 року № 3252-08/4797-03, оскільки згідно з таким, до об'єкта оподаткування, серед інших, належить автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER 200, з об'ємом двигуна 4,5 см.куб., тип двигуна - внутрішнього згорання, тип палива - дизель, тип коробки передач - АТ, строк експлуатації до 1 року, який, в свою чергу, є меншим, ніж строк експлуатації спірного транспортного засобу.

За таких обставин, враховуючи, що середньоринкова вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 з об'ємом двигуна 4461 см. куб., тип пального - дизель, 2012 року випуску та пробігом 135520,00 км є меншою, ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, такий автомобіль не міг бути об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність нарахування ОСОБА_1 податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 12500 грн. оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 813/1003/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 13.03.2019 р.