Справа № 1140/2036/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2036/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року (головуючий суддя: Черниш О.А) по адміністративній справі № 1140/2036/18

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_15 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4І, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13В, ОСОБА_14 в липні 2018 року звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_15 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заявами позивачів від 01.06.2018 року;

зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,6000 га за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Шамраївська сільська рада, за межами населеного пункту;

зобов'язати відповідача розглянути заяви позивачів від 01.06.2018 року, з прийняттям рішень стосовно надання їм у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000: 9006, :02:000:9007, :02:000:9008, :02:000:9009, НОМЕР_1: 02:000:9010, :02:000:9011, :02:000:9012, НОМЕР_1: 02:000:9013, :02:000:9014, :02:000:9015, :02:000:9016, :02:000:9017, :02:000:9018, :02:000:9019, НОМЕР_1: 02:000:9020, :02:000:9021, площею по 2,9733 га ріллі, що розташовані на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області протиправно не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заявами позивачів від 01.06.2018 року, так як проект землеустрою містить всі необхідні документи згідно переліку, зазначеного Земельним Кодексом України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_5, викладену у листі №Б-7273/0-4261/0/17-18 від 15.06.2018 року; зобов'язано відповідача не пізніше 14 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути поданий ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02 : 000:9011 та прийняти відповідне рішення, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнено на користь ОСОБА_5 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 подано апеляційну скаргу, в якій апелянти просять рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшов відзив на апеляційну скаргу позивачів, у якому зазначається, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Ульянівської районної ради народних депутатів Ульянівського району Кіровоградської області №140 від 22.09.1999 року позивач ОСОБА_5 отримала у постійне користування земельну ділянку площею 44,6 га, розташовану на території Шамраївської сільської ради Ульянівського (Благовіщенського) району Кіровоградської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, про що їй видано Державний акт на право постійного користування землею серії КР від 4.12.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1 від 04.12.2001 року. (т.1 а.с.65).

27.02.2006 року зареєстроване як юридична особа ФГ «Блідар», головою якого є ОСОБА_5 (т.1 а.с.129 -133).

На замовлення ОСОБА_5 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж наданої їй у постійне користування земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої 13.02.2014 року у Державному земельному кадастрі зареєстровані дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:9004 (площею 22,4308 га), :02:000:9005 (площею 22,1692 га) (т.2, а.с.189 - 194).

01.03.2016 року до статуту ФГ «Блідар» внесені зміни щодо включення до членів (учасників) господарства 14 членів сімї (родичів) засновника господарства ОСОБА_5В, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_13В, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (т.1 а.с.133, т.2 а.с.1-32).

19.04.2016 року загальними зборами голови та членів ФГ «Блідар» прийнято оформлене протоколом №2 рішення про розпаювання земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9004 (площею 22,4308 га), :02:000:9005 (площею 22,1692 га) між головою та 14 членами фермерського господарства для ведення на них товарного сільськогосподарського виробництва. (т.1 а.с.46 - 49).

ОСОБА_5 заявою від 21.04.2016 року ,посвідченою нотаріально, погодила передачу у приватну власність членам ФГ «Блідар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) члена сільскогогосподарського підприємства на території Кіровоградської області Благовіщенського (Ульяновського) району Шамраївської сільської ради за кадастровими номерами :02:000: 9004 (площею 22,4308 га), :02:000:9005 (площею 22,1692 га) (т.1 а.с.66).

За заявами позивачів 26.10.2016 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видало накази №11-10347/14-16-СГ, №11-10348/14-16-СГ, №11-10349/14-16-СГ, №11-10350/14-16-СГ, №11-10352/14-16-СГ, №11-10353/14-16-СГ, №11-10354/14-16-СГ, №11-10355/14-16-СГ, №11-10356/14-16-СГ, №11-10357/14-16-СГ, №11-10358/14-16-СГ, №11-10359/14-16-СГ, №11-10360/14-16-СГ, №11-10361/14-16-СГ, №11-10362/14-16-СГ, якими кожному з позивачів надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, земель запасу, що перебувають у постійному користуванні ОСОБА_5, розташовані на території Кіровоградської області Благовіщенського району Шамраївської сільської ради, орієнтовний розмір 2,9733 га ріллі, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.50 - 64).

На підставі цих наказів за замовленням позивачів ФОП ОСОБА_17 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Блідар» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 44,6000 га за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Шамраївська сільська рада (т.1 а.с.137 - 305).

24.03.2017 року та 25.03.2017 року відділом у Благовіщенському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами відповідно: :02:000:9006, :02:000:9007, :02:000:9008, :02:000:9009, НОМЕР_1: 02:000:9010, :02:000:9011, :02:000:9012, :02:000:9013, :02:000:9014, :02:000:9015, :02:000:9016, НОМЕР_1: 02:000:9017, :02:000:9018, :02:000:9019, :02:000:9020, :02:000:9021 (т.2, а.с.33 - 80).

Після розроблення зазначеного проекту ОСОБА_5 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою (т.1 а.с.67), відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою, викладена у вигляді листа №Б-12362/0-8232/0/6-17 від 26.06.2017 року, оскаржена в судовому порядку ОСОБА_2, визнана протиправною та скасована постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року по справі №П/811/1299/17, яка набрала законної сили 29.05.2018 року. (т.1 а.с.68 - 71).

Позивачі після цього неодноразово зверталися до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок їм у власність, в тому числі з заявами від 01.06.2018 року з посиланням на нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_5 на передачу земельних ділянок у приватну власність членам ФГ «Блідар» (т.1, а.с.97 - 111), в чому їм відмовлено з мотивів невідповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: відсутності відомостей про припинення права користування земельною ділянкою; цільове призначення земельної ділянки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 121 ЗК України; документацію із землеустрою слід оформити згідно вимог ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр», що підтверджено листами від 15.06.2018 року (т.1 а.с.112 - 126).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України ) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах 1-3 цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п'ята статті 186-1 Земельного кодексу України).

Згідно ч.6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 7 ст. 186-1 ЗК1-3, що органам, зазначеним у частинах 1-3 цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах 1-3 цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч.13 ст. 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

При цьому, ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч.1 ст. 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч.5 ст. 116 ЗК України).

Із матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що на підставі рішення Ульянівської районної ради народних депутатів Ульянівського району Кіровоградської області №140 від 22.09.1999 року позивачу ОСОБА_5 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 44,6 га, розташованою на території Шамраївської сільської ради Ульянівського (Благовіщенського) району Кіровоградської області, серії КР від 4.12.2001 року для ведення селянського (фермерського) господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1 від 04.12.2001 року.

У звязку з тим, що спірні земельні ділянки, на які претендують інші позивачі , входять до складу земель, що перебувають у постійному користуванні ОСОБА_5, право користування якими у визначеному законом порядку стосовно ОСОБА_5 не припинено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за таких умов затвердження проекту землеустрою щодо надання у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4І, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13В, ОСОБА_14 з подальшим наданням цих ділянок у власність, суперечить положенням ч.5 ст.116 ЗК України, що є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_5 заявою від 21.04.2016 року ,посвідченою нотаріально, погодила передачу у приватну власність членам ФГ «Блідар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства , чим фактично відмовилася від наданої їй земельної ділянки, суперечить приписам ч.2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації , виникають з моменту такої реєстрації.

Матеріали справи свідчать, що рішення компетентних органів про припинення права користування ОСОБА_5 земельними ділянками відсутні, органами державної реєстрації відповідна інформація до реєстру не внесена, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив іншим позивачам в задоволенні позовних вимог.

Стосовно застосування до спірних правовідносин Закону України "Про фермерське господарство", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно приписів ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Положеннями ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст.32 ЗК України визначено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). Дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Викладене свідчить, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України. Фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства. При цьому, ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування.

Як встановлено судом першої інстанції, із заявами про затвердження проекту щодо надання спірної земельної ділянки у власність до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області звернувся як ОСОБА_5, якій земельні ділянки належать на праві постійного користування, так і інші особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4І, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13В, ОСОБА_14

В силу викладеного лише позивач ОСОБА_5 має право отримати безоплатно у власність земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки, яка раніше була надана їй у постійне користування для ведення фермерського господарства.

Інші позивачі , а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4І, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13В, ОСОБА_14 мають право на отримання земельної ділянки державної та комунальної власності у загальному порядку, визначеному нормами ЗК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постановах від 19.06.2018 року у справі №816/1920/17, від 14.08.2018 року у справі №818/1530/17.

Оскільки відмова ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки, орієнтовний розмір 2,9733 га ріллі, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000: 9011, розташованої на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області за поданою позивачем 01.06.2018 року заявою, викладену відповідачем у листі №Б-7273/0-4261/0/17-18 від 15.06.2018 року, є протиправною, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_5, визнав протиправною відмову відповідача затвердити проект землеустрою відведення їй у власність земельної ділянки та поклав на відповідача зобовязання повторно розглянути поданий проект в цій частині.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі з'ясовано обставини справи та прийнято рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, наявні підстави для скасування прийнятого ним рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по адміністративній справі № 1140/2036/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 березня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 14 березня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай