Справа № 560/451/19
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/451/19
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Блонського В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням раніше проведених виплат, у сумі 293 519,36 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року вирішено даний адміністративний позов залишити без руху, у зв'язку з виявленням недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу усунути виявлені недоліки шляхом надання позивачем суду позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням наступної інформації: 1) ким з відповідачів прийняте рішення про нарахування позивачу одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707; 2) дату прийняття оскаржуваного рішення; 3) номер оскаржуваного рішення.

28.02.2019 року позивач з метою усунення недоліків надав суду позовну заяву, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 04.03.2019 року усунути недоліки у позовній заяві.

Підставою для залишення позовної заяви без руху був пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки у поданій позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року, позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження не надав.

07.03.2019 року на адресу Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

В обгрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року, він не отримував.

Позивач вказує, що у грудні 2018 року ознайомився із справами своїх колег - колишніх працівників Головного управління ДФС у Хмельницькій області, і дізнався, що нарахування одноразової грошової допомоги, яке було здійснено Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області та ДФС України є протиправним, та таким, що порушує його права.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1, звернувся з листом до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області з проханням здійснити перерахунок вказаної допомоги відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, проте листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 10.01.2019 року позивачу № 1120/К/22-01-04-02-23 відмовлено у нарахуванні недоплаченої суми грошової допомоги.

В лютому ОСОБА_1, звернувся з позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав з боку Головного управління ДФС України в Хмельницькій області та ДФС України.

20 лютого 2019 року, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позов залишено без руху, в зв'язку з відсутністю в додатках до позову рішення на яке посилається позивач при оскарженні. На виконання ухвали ОСОБА_1, отримав в відділі кадрів копію висновку про призначення одноразової грошової допомоги, та ознайомившись із його змістом, йому стало відомо що нарахування здійснювалось в супереч вимогам статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в подальшому подав новий примірник позову.

Зважаючи на зазначені обставини позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки позивач фактично дізнався про порушене право з моменту ознайомлення зі справами колишніх колег, написання заяви про перерахунок належної йому виплати в Головного управління ДФС України в Хмельницькій області, та в подальшому отримання копії висновку.

Однак, якщо суд встановить що строк звернення з позовною заявою був пропущений, керуючись ст. 121, ст. 123 КАС України, позивач просить вважати причину пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1, - поважною, та поновити строк звернення до суду по цій справі та прийняти позовну заяву до розгляду.

Надаючи оцінку вказаним твердженням позивача, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1 та 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року.

Тому початок строку звернення до суду з даним позовом необхідно відраховувати саме з 09.07.2015 року.

Проте, з даним позовом до суду ОСОБА_1, звернувся лише 18.02.2018 року, тобто більш, ніж через шість місяців після прийняття оскаржуваного рішення.

Позивач у заяві про визнання поважними причин строку звернення до суду зазначає, що про обставини, які стали підставою звернення до суду із даним позовом дізнався у грудні 2018 року, коли він ознайомився із справами своїх колег - колишніх працівників Головного управління ДФС у Хмельницькій області, і дізнався, що нарахування одноразової грошової допомоги, яке було здійснено Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області та ДФС України є протиправним.

Після цього він звернувся з листом до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області з проханням здійснити перерахунок вказаної допомоги відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, проте листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 10.01.2019 року позивачу № 1120/К/22-01-04-02-23 відмовлено у нарахуванні недоплаченої суми грошової допомоги.

І лише після цього він звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовними вимогами зазначеними у даній справі.

Надаючи оцінку поважності причин позивачем пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що національні суди у кожному окремому випадку повинні обгрунтовувати рішення про поновлення процесуального строку, встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13).

В такому разі судам при прийнятті рішення необхідно було вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Суд зазначає, що позивач зазначив коли він дізнався про порушення його прав, проте позивач не надав суду доказів, та не довів обставин, які заважали йому раніше дізнатися про порушення його прав.

Саме твердження позивача про те, що він не отримував оскаржуваного рішення від 09.07.2015 року , яке на думку позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, не є достатньо поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З врахуванням викладеного суд вважає, що на виконання вимог ухвали від 04 березня 2019 року позивач не надав доказів щодо непропущення ним строку звернення до суду, також позивач не надав доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи зазначене, оскільки надані позивачем докази не дають підстав суду встановити непропущення строку звернення до суду, а також встановити поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, то таку позовну заяву позивачем подано без додержання вимог КАС України, а тому суд вважає за необхідне повернути її позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяВ.К. Блонський