Справа № 461/1600/19
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1600/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 Русона,

перекладача ОСОБА_4 Бана,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі представника ОСОБА_1 до громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона про продовження строку примусового затримання,

встановив:

Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі представника ОСОБА_1 звернулось до суду з адміністративним позовом про продовження строку примусового затримання громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2018 року було задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про примусове видворення громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2018 року було також задоволено позов до громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення. Позивачем неодноразово на адресу Посольства Бангладеш в Україні направлялись запити щодо встановлення особи затриманого ОСОБА_3 Русона, однак на даний час відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду. За наведених обставин, позивач просить продовжити термін затримання громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України та продовжити строк його тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» (вул. Європейська, б.1, с. Мартинівське, Вознесенський район, Миколаївська область, 56525)на строк шість місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Просив суд надати можливість представити паспорт органам ДМС самостійно.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2018 року було задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про примусове видворення громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2018 року було задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона про його затримання та поміщення останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Відповідача було поміщено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» за адресою: вул. Європейська, б.1, с. Мартинівське, Вознесенський район, Миколаївська область, 56525.

Оскільки відповідач не має документа, який надає йому право на виїзд з України, позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України неодноразово звертався до Почесного консула Бангладеш в Україні із листом, у якому просив надати йому допомогу в посвідченні даної особи та поверненні його на батьківщину, однак на даний час відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.

За час перебування у Миколаївському ПТПІ відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання або видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи вищенаведене та встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема те, що на даний час від Почесного консула ОСОБА_5 Республіки Бангладеш та Департаменту МЗС України не одержано інформації громадянської належності або країни походження громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона та необхідних для ідентифікації його особи, суд вважає за необхідне, з метою надання можливості забезпечити примусове видворення відповідача та виконання судового рішення, продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо надання паспорту органам ДМС самостійно, адже відмова в задоволенні позову порушить вищенаведені обмеження та положення чинного законодавства, а відповідач не навів у який спосіб він зможе отримати свій паспорт самостійно.

Керуючись ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 2, 6, 241-246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_5 Республіки Бангладеш ОСОБА_3 Русона, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його примусового видворення, на 6 (шість) місяців, а саме до 10 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.