Справа № 157/250/19
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/250/19
Провадження №2-а/157/14/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ковельський ВП ГУНП у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою відповідача серії ДПО18 №230269 від 29 січня 2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст. 122 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. За цією постановою його визнано винним у тому, що він 29 січня 2019 року біля 03 годині 45 хвилин в місті Ковелі на вимогу працівника патрульної поліції здійснив зупинку на перехресті вулиць Брестська та Ватутіна і не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив пункти 15.9, 9.9(б) Правил дорожнього руху.

Вважає, що до адміністративної відповідальності він притягнутий безпідставно, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, оскільки був змушений зупинитися з порушенням цих Правил саме на вимогу поліцейського, а аварійну світлову сигналізацію увімкнув після того, як поліцейський представився, тобто одразу після зупинки. Такі доводи відповідач не прийняв до уваги та склав оскаржувану постанову. Крім цього, поліцейський не назвав йому причину зупинки.

Також зазначив, що в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський йому не розяснив права і обовязки, визначені ст. 63 Конституції України, статтями 268, 287-289, 307, 308, КУпАП, відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю скористатися юридичною допомогою без розяснень причини такої відмови.

В оскаржуваній постанові не зазначено, що міститься на відеозаписі, зазначеному у ній, та який технічний засіб використовувався для фіксації такого запису, а також не надано можливості ознайомитися з цим відеозаписом.

Вважає, що відповідач не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності без доказів та зясування всіх обставин справи, а при призначенні адміністративного стягнення не були враховані обставини, передбачені ст. 33 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що 29 січня 2019 року біля 03 годині 45 хвилин він рухався автомобілем марки «Фольксваген» в місті Ковелі. На перехресті вулиць Брестська та Ватутіна його зупинив відповідач та попросив предявити документи для перевірки, пояснивши, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме зупинився на перехресті. Визнає, що здійснив зупинку на перехресті, однак зробив це тому, що на дане місце вказав поліцейський. Увімкнув аварійну світлову сигналізацію практично після того як до нього підійшов відповідач. На його запитання про причину зупинки поліцейський відповів, що проходить рейд та зупиняють усі автомобілі марки «Фольксваген LT35». Його пояснень відповідач до уваги не взяв та виніс щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_2, представник Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, будучи належними чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли.

Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що постановою відповідача серії ДПО18 №230269 від 29 січня 2019 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст. 122 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 січня 2019 року біля 03 год. 45 хв. в місті Ковелі на перехресті вулиць Брестська та Ватутіна, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті та, зупинившись на вимогу поліцейського, не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, чим порушив пункти 15.9, 9.9(б) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, окрім іншого, за порушення правил зупинки.

Крім того, частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами під час руху транспортного засобу.

Згідно з пунктом 9.9б Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена в разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

У відповідності до пункту 15.9ґ ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Крім того, в пункті 2.4 ПДР зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження поліцейського, на який вказано в оскаржуваній постанові як на доказ вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1, будучи зупиненим працівником поліції, не виконав вимоги п. 2.4 ПДР та здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті. Доводи позивача про те, що він був змушений зупинитися в такий спосіб, оскільки виконував вказівку поліцейського, суд до уваги не бере, оскільки наведений вище пункт Правил не містить винятків та зобовязує водія здійснити зупинку строго у відповідності до вимог Правил дорожнього руху. Наведене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що ОСОБА_1, зупинивши на вимогу поліцейського керований ним автомобіль, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, як це вимагає п. 9.9б ПДР, та припинив дане правопорушення лише після неодноразового нагадування про це поліцейським, що доводить винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає надуманими твердження позивача про те, що його зупинка поліцейським ОСОБА_2 була безпідставною, а отже незаконною з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 3 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, в разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку.

Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського відповідач, зупинивши транспортний засіб, детально розяснив водію причину зупинки, а отже виконав вимоги зазначеної вище норми закону.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів поліцейський СРПП Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності дотримався положень наведених вище норм закону, а тому посилання позивача на поверхове відношення відповідача до розгляду його справи та неповне зясування усіх обставин події не заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 287, 288, 293 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, імя, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1, вул. Федори Денисюк, 32, с. Раків Ліс, Камінь-Каширський район, Волинська область, 44524, РНОКПП НОМЕР_2; відповідач ОСОБА_2, вул. Незалежності, 119А, м. Ковель, Волинська область, 45000; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, вул. Незалежності, 119А, м. Ковель, Волинська область, 45000.

Головуючий:ОСОБА_3