Справа № 663/3264/18
Суддя: Клімченко М. І.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/3264/18
Провадження № 2-а/663/2/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2019 року Скадовський районний суд Херсонської області області в складі

головуючого судді Клімченка М.І.

секретаря Ворфоломєєвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Скадовськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

30 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.10.2018 о 00год 15хв він рухався по крайній лівій полосі дороги на автомобілі НОМЕР_1 по автодорозі Київ ОСОБА_3 111 км. Разом з ним була його дружина ОСОБА_4. По крайній правій полосі їхав поліцейський автомобіль, рухаючись позаду його автомобіля з увімкненою сиреною з вимогою зупинитись. Після зупинки транспортного засобу до позивача підійшов інспектор та почав вимагати документи водія, отримавши їх попрямував до свого автомобіля. Позивач пішов за ним, вимагаючи пояснень, на що останній відповів, що у такому разі він керував транспортним засобом з непрацюючою задньою підсвіткою номерного знаку в темну пору доби та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки інспектором поліції. Відповідачем була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП, з якою він не згодний у повному обсязі. Зазначає, що він керував автомобілем з увімкненими фарами, з працюючою задньою підсвіткою заднього номерного знаку та зупинившись на вимогу поліцейського увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Крім того, при винесені постанови відповідачем не було ознайомлено з правами передбаченими ст. 268 КУпАП та не складено протокол.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, при цьому послався на те, що 22.10.2018 року о 00год 15хв ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, у якого не працювала задня підсвітка номерного знаку в темну пору доби та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки інспектором поліції, чим порушив вимоги пункту 9.9.б) ПДР, внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Крім того зазначив, що позивачу були розяснені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та жодних клопотань від позивача не надходило. Вказане підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зауважив що позивач вину не визнає, оскільки з відеозапису наданого позивачем видно, що задня пісвітка номерного знаку працювала і була увімкнена аварійна світлова сигналізація. Крім того, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу.

У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідно до ч.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів Постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені ч.1-3 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення і навіть у випадку незгоди Позивача з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складання протоколу та зобовязують відповідача за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення.

01 листопада 2019 року ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач скористався своїм правом надання відзиву на адміністративний позов, який отримано судом 20 листопада 2018 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Відповідач, заперечуючи проти позову, направивши суду відзив та відеозапис з нагрудної камери інспектора, письмово надав пояснення, відповідно до яких просив у задоволенні позову відмовити, справу розглянути за його відсутності.

Суд, зясувавши всі обставини в адміністративній справі, та дослідивши надані докази, у тому числі відзив відповідача з інформацією, яка зафіксована на відео з нагрудної камери інспектора, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2019 року відповідачем винесена постанова, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови 22 жовтня 2018 року о 00-15годині, ОСОБА_1 на автодорозі Київ ОСОБА_3 111 км керував автомобілем НОМЕР_1, у якого не працювала задня підсвітка номерного знаку в темну пору доби та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки інспектором поліції, чим порушив вимоги пункту 9.9.б) ПДР

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пункту 9.9.(б )Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 підтвердила факти викладені у позовній заяві.

З наданого відповідачем у якості доказу на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та обґрунтованості винесення постанови - запису з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач керував автомобілем НОМЕР_1, у якого не працювала задня підсвітка номерного знаку в темну пору доби та не була увімкнена аварійна світлова сигналізація після зупинки інспектором поліції.

Зазначений доказ, який суд визнає належним та допустимим, спростовує доводи позивача про не вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, покази свідка ОСОБА_4 та підтверджує дотримання відповідачем процедури розгляду справи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що справа про адміністративне правопорушення розглянута повноваженою особою, у присутності позивача, зясовано обставини справи, розяснено права.

Проаналізувавши встановлені судовим розглядом обставини суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції статті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та встановлена відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122 ч. 2, 251, 280, 286, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Пятого апеляційного адміністративного суду через Скадовський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Скадовського

районного суду ОСОБА_5