Справа № 155/1498/18
Суддя: Адамчук Г. М.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 155/1498/18
Провадження № 2-а/155/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2019 року Горохівський районний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Адамчук Г.М.,

з участю секретаря Ревуцької М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2, в якому просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, постанову начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 серії НК №106035 від 08 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень визнати протиправною та скасувати, провадження у справі за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, постанову начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 серії НК №106036 від 08 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень визнати протиправною та скасувати, провадження у справі за ч.1 ст.121 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує вимоги тим, щo 08 вересня 2018 року о 09 годині 35 хвилин в м.Горохів по вул.Парковій був зупинений працівником поліції, який повідомив, що він, ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, оскільки, рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався праворуч. Крім того, інспектор повідомив, що на лобовому склі автомобіля наявні тріщини, а тому позивач керує технічно несправним автомобілем. За вчинення вказаних вище правопорушень інспектором було складено дві постанови про накладення адміністративних стягнень. Однак, дані постанови позивач отримав поштою після закінчення строку на їх оскарження, який ОСОБА_1 просить поновити. Враховуючи, що будь-яких правопорушень він не вчиняв, керував технічно справним автомобілем, просить вказані вище постанови визнати протиправними та скасувати.

Ухвалою судді від 7 листопада 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відповідачем у визначений ухвалою строк відзиву не подано.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З постанови начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 серії НК №106035 від 08 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з постановою начальника СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 серії НК №106036 від 08 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

За час розгляду справи, відповідач, що є суб"єктом владних повноважень, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження, у встановлений судом строк будь-яких доказів правомірності прийнятого рішення не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із доказів, що передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб"єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності, відповідачем, всупереч вимогам ст.ст. 22, 33, 252, 280 КУпАП, не прийнято до уваги ту обставину, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю свого проживання та праці, будь-якої шкоди правопорушенням не заподіяно та будь-яких негативних наслідків не наступило.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зазначені обставини є підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, - відповідно до ст.22 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк для звернення до суду, оскільки з запізненням отримав вказані вище постанови, а тому поновляє пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст.1,2,3,7, 22,33,245, 251, 280,287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 ч.1 ст.121 КУпАП, в зв'язку із малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 ч.1 ст.121 КУпАП, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Горохівський районний суд протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського районного суду ОСОБА_3