Справа № 826/2499/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2499/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Коломійцевої А.О.,

представника відповідача Косіч Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року (прийняту в порядку письмового провадження, суддя Федорчук А.Б.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 09.12.2016 № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що ним було понесено витрати на купівлю цінних паперів у загальному розмірі 16276391,84 грн., а у подальшому отримано прибуток від їх продажу у розмірі 16287240,00 грн. Відтак, сума інвестиційного прибутку позивача становить 10 848,16 грн. та на підтвердження обставин понесення витрат на придбання цінних паперів, позивачем до матеріалів справи додано копії договору купівлі-продажу цінних паперів, укладених позивачем з ТОВ «ЛІМ СЕРВІС», а саме Договір № БВ4-3-1/60 від 08.06.2015 на суму 16276381,84 грн., копія акту виконаних робіт від 17.11.2015, а також копію виписки по операціям з цінними паперами. Зазначено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин надіслання відповідачем на адресу позивача повідомлення від 24.02.2016 №351 та № 633 від 06.04.2016, у якому контролюючий орган запропонував позивачеві надати такі документальні підтвердження понесених витрат на придбання інвестиційних активів, водночас, судом першої інстанції повністю залишено поза увагою всі надані позивачем фінансово - господарські документи на підтвердження витрат з придбання цінних паперів та не надано жодної правової оцінки долученим доказам. Також, зазначено, що обов'язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, яким є професійний торговець.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року провадження у даній справі відкрито та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів. Витребувано: у ОСОБА_4 - докази на підтвердження факту подання ОСОБА_4 податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві; у Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - докази на підтвердження факту направлення повідомлення ОСОБА_4 з пропозицією надати підтвердження понесених витратна придбання інвестиційних активів.

14.03.2018 до суду апеляційної інстанції від Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надійшов лист на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, у якому зазначено, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за № 351 та № 633 від 24.02.2016 надсилались нагадування про необхідність подання до 1 травня звітного року декларації про майновий стан і доходи, у зв'язку із отриманням інвестиційного доходу (прибутку). Дані нагадування надсилались без повідомлення не рекомендованим листом. При цьому, надано належним чином завірені копії корінців повідомлень від 24.02.2016 № 351 та № 633.

Справа № 826/2499/17 надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року справу № 826/2499/17 прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року провадження у справі поновлено, призначено справу до апеляційного розгляду.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі ст. 20, пп.78.1.11 пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 79, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 09.11.2016 №903, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою-платником податків ОСОБА_4 за період 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки №308-26-54-13-06-17- (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: пп. 164.2.8, 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.1, 170.2.2, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170, ст. 176 та п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 3 257 448,00 грн.; п.16.1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України - не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 244 308,60 грн. та пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.12.2016: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатам річного декларування у розмірі 4701980, 00 грн., в тому числі за основним платежем - 3257448,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 814532,00 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 305385,75 грн., в тому числі за основним платежем - 244308,60 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 61077,15 грн.

Позивач, вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з Акту перевірки, відповідно до наявної податкової інформації платник податків-фізична особа ОСОБА_4 протягом перевіряємого періоду отримав інвестиційний прибуток від операцій з цінними паперами, який згідно з Податковим кодексом України, підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи.

ОСОБА_4 не подав до ДПІ в Оболонському р-ні ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік.

ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, з метою залучення до декларування доходів, отриманих громадянином ОСОБА_4 на виконання норм Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, листами: №351 від 24.02.2016 та №633 від 06.04.2016 було запрошено позивача для надання документального підтвердження понесених витрат на придбання інвестиційних активів.

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, зазначено, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за № 351 та № 633 від 24.02.2016 надсилались нагадування про необхідність подання до 1 травня звітного року декларації про майновий стан і доходи, у зв'язку із отриманням інвестиційного доходу (прибутку, і такі нагадування надсилались без повідомлення не рекомендованим листом. Разом з тим, відповідачем надано належним чином завірені копії корінців повідомлень від 24.02.2016 № 351 та № 633.

Однак, відповідь та підтвердження понесених витрат до ДПІ в Оболонському районі ГУДФС у м. Києві ОСОБА_4 не надано, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас, за даними, наданими для проведення перевірки, від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме виписки по банківському рахунку ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ» НОМЕР_2 в ПАТ «Фідобанк» встановлено, що за перевіряємий період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_1 відкритого в ПАТ «Фідобанк», ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ» перераховувало кошти за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитній системі України з ознакою 112.

Згідно із п.п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

У відповідності до п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитиву різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 ПК України (крім операцій з деривативами).

Підпунктом 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України передбачено, що облік загального фінансового результату в операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

При цьому, відповідно до п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію; отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого ПК України, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Крім того, на вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу, обчисленням і сплатою податку та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік та не задекларовано отриманий дохід за перевіряємий період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на загальну суму 16287240,00 грн. за акції прості іменні.

Водночас, згідно листа №03/02/16 від 03.02.2016, наданого у відповідь на запит від 25.01.2016 №1328/10/26-54-12-04-25, ТОВ «АРЧІ КАПІТАЛ» за 2015 рік інвестиційний дохід, виплачений фізичним особам, в т.ч. і ОСОБА_4 сума нарахованого доходу у розмірі 6961,79 грн., в т.ч. сума утриманого податку 1392,36 грн.

Зокрема, відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПК України.

Відповідно п 44.3. ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи

Згідно п 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до частини першої ст. 1087 Цивільного кодексу України розрахунки за участі фізичних осіб, у тому числі нерезидентів, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів в електронному або паперовому вигляді.

Пунктом 1.2 Постанови правління Національного банку України від 12.12.2004 р. №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Положення №637) визначено, що готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємства (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції та іншого майна.

При цьому, до касових документів, за допомогою яких, відповідно до законодавства України, оформляються касові операції, тобто, операції підприємств між собою за з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу, належать, зокрема, касові ордери та платіжні чи розрахунково-платіжні відомості, розрахункові документи, інші прибуткові та видаткові касові документи. В свою чергу розрахунковим документом є документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 1.4 Постанови правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб, коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях в електронному вигляді.

Водночас, згідно з п. 1.35 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 р. №2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (платіжне доручення, розрахунковий чек тощо).

Враховуючи наведене, документами, що підтверджують фактично понесені витрати на придбання цінних таперів фізичною особою - платником податку, в тому числі нерезидентом, є договори купівлі-продажу цінних таперів, виписки зберігачів під кожне замовлення, завірені печатками зберігачів, акти приймання-передачі цінних паперів, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Отже, при визначенні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб з операцій із зворотного викупу інвестиційного активу його емітентом вважається інвестиційний прибуток, при визначенні якого враховуються витрати, підтверджені документами первинного обліку, пов'язані з придбанням такого інвестиційного активу, до яких, зокрема, але не виключно, відносяться: договір, приходний касовий ордер, касовий чек, розрахункова квитанція тощо.

Згідно пп.164.2.9 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами і доповненнями, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включаються дохід у вигляді отриманого інвестиційного прибутку, що оподатковується згідно з цим розділом.

У відповідності до ст. 167.1. Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів одержаних, у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами :та за цивільно - правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри. У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 20 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Таким чином за результатами перевірки встановлено порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 пп. 164.2.8, 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.1, 170.2.2, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170, ст. 176 та п. 179.7 ст. 179 п.16.1 підрозд. 10 розд. Податкового кодексу України отриманого платником податку як інвестиційний дохід за перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. всього на суму 16 287 240,00 грн., що оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом, для оподаткування інвестиційного доходу.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2015 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-УІІІ зі змінами та доповненнями. Станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата встановлена в сумі 1218,0 грн.

Отже, платнику податків-фізичний особі ОСОБА_4 донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. за ставкою 20% всього у сумі 3257448,00 грн. (16287240,00*20%).

Стосовно позовних вимог в частині оскарження податкового повідомлення-рішення № від 09.12.2016, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 16.1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ встановлює, що платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ПКУ, та об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ.

Фізичні особи за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб є 2015 рік.

За результатами перевірки порядку нарахування та сплати військового збору встановлено заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у результаті порушень, які зазначені в п. 2.1 даного акту перевірки.

Під час перевірки встановлено, що платником податків - ОСОБА_4 не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 244 308,60 грн. за перевіряємий період з 01.01.2015 по 31.12.2015, чим порушено п.16 1 підр. 10 розд. XX ПКУ.

Чистий оподатковуваний дохід за результатами перевірки складає: 16287240,00 грн.*1,5% = 244308,60 грн.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, судом не встановлено, а позивачем не надано переконливих доказів того звідки в нього з'явилися кошти для придбання таких цінних паперів, які були потім продані.

Не надано позивачем суду апеляційної інстанції і доказів на підтвердження факту подання ОСОБА_4 податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, які витребовувалися судом ухвалою від 12 грудня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в даному випадку, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, не спростував висновки контролюючого органу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що в даному випадку ним виконано, разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на спростування висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі доводи позивача є необґрунтованими. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 березня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко