Справа № 400/3209/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2019 р. № 400/3209/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
доМиколаївської митниці ДФС, вул.Московська, 57-А, Миколаїв, 54017
проскасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС з вимогами про скасування рішення про коригування митної вартості автомобіля марка AUDI модель Q5 ідентифікаційні номер кузова - НОМЕР_3 та зобов'язати відповідача здійснити митне оформлення автомобіля, виходячи з дійсної вартості що складає 14900,00 євро.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що по інтернет-ресурсу Mobile DE, дізналася про продаж автомобіля марки AUDI модель Q5 2016 року випуску з пробігом 251000 км та вартість 15500 євро. Після того як знайомі, що мешкають в Німеччині оглянули автомобіль, позивачка звернулась до відповідача для митного оформлення, останній направив до брокера, який склав рахунок для повного митного оформлення. ТА сума становить 175561,34 гривень, що складає на той час 5535,00 євро. Цю суму позивачка внесла на рахунок митного оформлення, відповідно якого сума склала 154882,32 гривні, тобто було передплачено 20679,02 гривень, які відповідач повинен був повернути, але рішенням про коригування митної вартості вказаного автомобіля загальна сума вартості склало 27550 євро, між тим відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста №140-1726 від 07.12.2018 торгово-промислової палати Миколаївської області, вартість автомобіля складає 14900 євро. Правовідносини щодо митного оформлення склалися, починаючи з 22.11.2018, коли позивачка внесла завищену вартість митного оформлення у сумі 175561,34 гривень відповідно до квитанції №512.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що на підставі рахунку-фактуру (інвойсу) від 10.11.2018 №00372 про купівлю фізичною особою ОСОБА_1 товару «Автомобіль легковий AUDI модель Q5» з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару до митного органу подана митна декларація №UA 504170/2018/010988 від 19.12.2018 (шляхом електронного декларування), митним брокером ФОП ОСОБА_3, відповідно до договору надання послуг №22/11-01 від 22.11.2018. Заявлена митна вартість товару становить 15000 євро, з врахуванням вартості транспортування товару 100 євро. На момент прийняття митної декларації, до неї подані наступні копії документів, інвойс, акт м/о, технічний паспорт, документ підтвердження транспортних виплат, експертний висновок, сертифікат відповідності, паспорт. Миколаївська митниця дійшла висновку, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, транспортні витрати, зазначені особисто одержувачем не підтверджені жодним документом. Декларанту було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів стосовно складових митної вартості. Відповідно до листа брокера від 20.12.2018 для підтвердження митної вартості товару не має можливості надати додаткові документи. Виходячи з вищевказаного, на підставі п.1 ст.55 Митного кодексу України, посадовою особою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання 21.12.2018 було винесено Рішення про коригування митної вартості. Митницею відповідно до статті 64 МКУ визначено митну вартість із застосуванням резервного методу на підставі раніше визнаних митним органом митних вартостях та відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарі, які переміщуються через митний кордон України, інспектор для виявлення та оцінки ризику при визначенні цінової інформації користувався Джерелами довідкової інформації, що визначена у розділі 5 Методичних рекомендацій. Так, для визначення вартості авто була використана довідкова інформація з довідника «SuperSchwacke» компанії Eurotax. Відповідно до інформації довідника «SuperSchwacke» актуальна вартість авто в країні експорту з подібними до заявленого у МД №UA 504170/2018/010988 від 19.12.2018 характеристиками становить 27450 євро.

В судовому засіданні 04.02.2019 представники позивачки та відповідача підтримали свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 28.02.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

19.12.2018 ОСОБА_1 через уповноваженого митного брокера подала митну декларацію №UA 504170/2018/010988 про ввезення автомобілю легкового AUDI модель Q5 ідентифікаційні номер кузова - НОМЕР_3, модельний рік виготовлення - 2016, календарний рік виготовлення - 2016.

Заявлена митна вартість у митній декларації визначена ОСОБА_1 15000 євро, з яких 14900 євро вартість автомобіля за договором купівлі-продажу, а 100 євро транспортні витрати.

До митної декларації позивачкою додано наступні документи: інвойс №00372 від 10.11.2018, акт м/о № UA209060/2018/62125 від 30.11.2018, технічний паспорт НОМЕР_5 від 22.06.2016, документ підтвердження транспортних витрат б/н від 19.12.2018, експертний висновок №140-1726 від 07.12.2018, сертифікат відповідності №UA.008.43286-18 від 03.12.2018, паспорт НОМЕР_4 від 21.09.2007.

Під час проведення митного оформлення, у Миколаївської митниці виникли сумніви щодо визначення митної вартості, а саме не підтвердження всіх складових митної вартості (транспортні витрати з розшифровкою маршруту, витрати понесені при знятті з обліку транспортного засобу, комісійні та брокерська винагорода), транспортні витрати, зазначені особисто одержувачем товару про транспортні витрати, не підтверджені жодним документом. У зв'язку з цим на адресу позивачки було направлено запит з необхідність надати додаткові документи щодо числових значень складових митної вартості.

20.12.2018 митним брокером позивачки, надано відповідь про неможливість надати додаткові документи.

21.12.2018 Миколаївською митницею, відповідно до вимог п.1 ст.55 Митного кодексу України, винесено Рішення про коригування митної вартості №UA504000/2018/000019/2, та оформлено карту відмови № UA504170/2018/00101.

Під час визначення митної вартості товару, Миколаївською митницею застосований резервний метод, передбачений ст.64 Митного кодексу України, на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами декларацій.

Відповідно до Рішення про коригування митної вартості №UA504000/2018/000019/2 нова митна вартість автомобіля склала 27550 євро.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, відповідно до вимог митного законодавства, позивач має право на визначення митної вартості автомобіля за ціною договору. Відповідач вправі відмовити у визначенні митної вартості за ціною договору лише у разі виявлення підстав, передбачених ч.2 ст.58 МК України: 1) відомості не підтверджені документально 2) або не визначені кількісно і достовірні 3) та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У цьому випадку відповідач в якості підстав для неможливості застосування методу за ціною договору, послався на те, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості: транспортні витрати, комісійна та брокерська винагорода, витрати понесені в зв'язку зняттям з обліку транспортного засобу.

Тобто, відповідачем поставлена під сумнів не сама ціна договору зазначена у інвойсі №00372 від 10.11.2018, а решта складових митної вартості, які на думку відповідача міг понести декларант.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.58 МК України відсутність складових митної вартості, можуть бути лише тоді підставою для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості, коли їх обов'язковість прямо передбачена.

Жодним нормативним актом не передбачена обов'язковість врахування у митної вартості при ввезенні автомобіля вартості зняття з обліку.

Що стосується витрат на транспортування, то необхідно врахувати, що товар придбаний позивачкою є автомобілем, який сам по собі є самохідним транспортним засобом. Відповідно до поданих на митне оформлення документів вбачається, що автомобіль прибув на митний піст власним ходом. Враховуючи, що декларант є фізичною особою, а придбаний автомобіль є товаром побутового споживання, самостійний проїзд зазначеного автомобіля до митного кордону України, жодним чином не може вважатися його транспортуванням, оскільки саме таке використання автомобіля цілком відповідає його споживчому призначенню. Витрати на самостійний проїзд автомобіля у такому випадку до митного кордону, є побутовими витратами особи, яка придбала такий автомобіль, а не витратами на транспортування у розумінні п.5 ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Більш того, позивачкою додано до митного оформлення висновок експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до висновків якого заявлена нею митна вартість цілком відповідає 14900 євро.

На думку суду, оскільки у цьому випадку йде мова не про купівлю нового товару або товару комерційного призначення, необхідно враховувати побутовий характер правочину. Позивачкою придбано автомобіль на вторинному ринку, який має індивідуальні недоліки та особливості. Так, відповідно до інвойсу та висновку експертного дослідження, автомобіль має пробіг 251000 км та пошкодження ЛКП, пошкодження переднього бамперу, передніх та задніх правих дверей, сліди відновлювальних робіт, а також забруднення салону.

Легковий автомобіль на вторинному ринку настільки річ з визначеними індивідуальними ознаками, що порівняння їх цін з іншими автомобілями, з тими самим характеристиками виробника, повинно враховувати зазнані ними зміни під час використання первинними власниками.

Порівняння відповідачем на підставі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях, відповідно до ст.64 Митного кодексу України, не здатна врахувати ці особливості товару.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені ч.2 ст.58 МК України, для відмови позивачці у визначенні митної вартості за ціною договору та застосування резервного методу.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA504000/2018/000019/2 Миколаївської митниці ДФС від 21.12.2018.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 800,00 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_2) до Миколаївської митниці ДФС (вул.Московська, 57-А,Миколаїв,541) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA504000/2018/000019/2 Миколаївської митниці ДФС від 21.12.2018.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул.Московська, 57-А,Миколаїв,541) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 800,00 гривень (вісімсот грн.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко