Справа № 480/207/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р. справа № 480/207/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мачули А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/207/19

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася до головного управління Держгеокадастру в Сумській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області. Проте відповідач проект землеустрою не затвердив. Вказану відмову вважає протиправною, оскільки єдиною визначеною законом підставою для відмови в затвердженні проекту може бути лише те, що проект не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України. Однак, проект землеустрою був погоджений. Тому позивач вважає, що відповідач відмовив у затвердженні проекту з підстав, що не передбачені законодавством.

Ухвалою суду від 23.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що при розгляді проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виявлено невідповідність відомостей в матеріалах перенесення меж земельної ділянки в натурі, а саме розташування точок зйомочної мережі на плані креслення перенесення меж земельної ділянки в натурі. Позивачу пропонувалось для вирішення питання по суті звернутися до розробника землевпорядної документації та доопрацювання проекту землеустрою. Відповідач зазначає, що повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу (а.с.28).

З огляду на обставини, викладені у відзиві на позов, ухвалою суду від 22.02.2019 справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06.03.2019.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Мачула А.А. проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що наказом головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 10.10.2018 №18-7899/16-18-СГ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13).

На підставі вказаного наказу, ФОП ОСОБА_4 розробив проект землеустрою на земельну ділянку.

Висновком Головного управлінням Держземагенства у Рівненській області від 29.11.2018 №13798/82 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 2га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.17).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області було сформовано та зареєстровану земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства (а.с.18).

ОСОБА_3 звернулася до головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 22.12.2018 №К--15869-5706/21-18 повідомило ОСОБА_3 про те, що при розгляді проекту землеустрою виявлено невідповідність відомостей в матеріалах перенесення меж земельної ділянки в натурі, а саме розташування точок зйомочної мережі на плані креслення перенесення меж земельної ділянки в натурі. Для вирішення питання по суті необхідно звернутися до розробника землевпорядної документації, для доопрацювання згаданого проекту землеустрою відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.23).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 ЗК України.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 ЗК України).

Згідно з ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

При цьому, суд зауважує, що у розумінні ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області погоджено проект землеустрою ОСОБА_3, а також сформовано та зареєстровано земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.17-18)

При цьому, зі змісту листа від 22.12.2018 №К--/21-18 вбачається, що відповідачем фактично відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Проте, відповідачем не зазначено, вимогам яких законів чи нормативно-правових актів не відповідає проект землеустрою, також не встановлено строку для усунення недоліків проекту, як це передбачено частинами 6, 8 статті 186-1 ЗК України.

Тому посилання відповідача на невідповідність відомостей в матеріалах перенесення меж земельної ділянки в натурі, а також пропозиція звернення до розробника землевпорядної документації для доопрацювання проекту землеустрою, як на підставу відмови у затвердженні проекту землеустрою, є необґрунтованим.

Відповідачем не зазначено, якими законами чи нормативно-правовими актами передбачені такі вимоги.

Крім того, вказані в листі підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою не передбачені ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою, викладеному у листі від 22.12.2018 №К--15869-5706/21-18.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у затвердженні проекту землеустрою, викладена у листі від 22.12.2018 №К--15869-5706/21-18, є необґрунтованою та протиправною.

Посилання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на те, що затвердження проекту землеустрою є його дискреційними повноваженнями, як на підставу відмови в задоволенні позову, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачає виключний перелік підстав відмови погодженні проекту землеустрою.

Проте, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою з підстав, які не передбачені вказаною нормою Земельного кодексу України.

В даному випадку у відповідача є обов'язок затвердити проект землеустрою чи відмовити його затвердженні, але на законних підставах, тобто дискреція відсутня.

Тому, у суду є всі законні підстави зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумський області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Такий висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, згідно якого суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки процес надання позивачу формальної відмови у затвердженні проекту землеустрою може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Головне управління Держгеокадастру у Сумський області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, і це зобов'язання повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області судові витрати в розмірі 768,40грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумський області (40021, м.Суми, вул. Петропавлівська, 108, ) затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у власність земельної ділянки площею 2га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення виготовлений 11.03.2019.