Справа № 560/3962/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3962/18
РІШЕННЯ
іменем України

13 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

1) визнати неправомірним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (зі змінами) та статей 9, 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 листопада 2018 року № 111;

2) зобов`язати Міністерство оборони України за встановленим порядком прийняти рішення щодо призначення позивачу, у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, одноразової грошової допомоги, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (зі змінами) та статей 9, 16, 16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

3) зобов`язати Міністерство оборони України у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, провести виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (зі змінами), статей 9, 16, 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що у період з 13.09.1985 року по 18.10.1987 року під час проходження військової служби він брав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

У 1986 році при виконанні обов`язків військової служби він отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, поясниці, та правої гомілки.

Згідно із витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону № 208 від 30.05.2011 року у позивача наявні захворювання пов`язанні з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕ № 222889 від 03.06.2011 року.

14.06.2011 року позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_1 інваліда війни III групи.

За твердженням позивача, враховуючи те, що останній набув інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб".

Разом з тим, в результаті направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу МО України висновку та документів, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, міністерство безпідставно відмовило позивачу у виплаті такої допомоги.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 05.12.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

02.01.2019 року до суду надійшов відзив Міністерства оборони України, у якому міністерство зазначає, що позивачу обгрунтовано відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на день встановлення останньому інвалідності у 2011 році діяла стаття 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якою визначено, що порядок призначення і виплати допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Відповідно до пункту 11 вказаного Порядку, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу, зокрема документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема в тому числі і те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивач такого документу не надав, тому відповідач не міг прийняти позитивного рішення про призначення допомоги позивачу.

З врахуванням викладених обставин, позивач у задоволенні позову просить суд відмовити.

Також відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності, в якому зазначив, що позивач у 2016 році отримав лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/892 від 25.02.2016 року, яким позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, тому він пропустив шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, визначений частиною 2 статті 122 КАС України.

З приводу даного клопотання суд зазначає, що позивач оскаржує рішення відповідача, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 листопада 2018 року № 111, а не відмову Департаменту фінансів Міністерства оборони України у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності № 248/3/6/892 від 25.02.2016 року, тому позивач шестимісячного строку звернення до суду не пропустив, відповідно у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності необхідно відмовити.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 року вирішено залучити до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Станом на дату розгляду справи третя особа пояснень на даний адміністративний позов не надала, тому в суду відсутня можливість встановити її позицію.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Протягом 1974-1993 років ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР та Збройних Силах України.

У період з 13.09.1985 року по 18.10.1987 року під час проходження військової служби він брав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

У 1986 році при виконанні обов`язків військової служби він отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, поясниці, та правої гомілки.

Згідно з наказом міністра оборони України від 14.06.1993 року № 01130 позивача звільнено з військової служби в запас.

Згідно витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 208 від 30.05.2011 року поранення (1986 року) ОСОБА_1 , 1957 року народження, підтверджене актом судово- медичного обстеження (дослідження) №124 від 22.02.2011 року Шепетівського міжрайвідділення Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи:

- поранення: "Множинні вогнепальні поранення (контузія) в голову, в грудний та поперековий відділи хребта, в праву гомілку, з наявністю зміцнілих шкірних рубців в місцях поранення: в тім`яній ділянці голови рубець розмірами 1,5X3 см„ в ділянці лівої брови рубець розмірами 0,8X0,2 см., в ділянці правої брови Jl-подібної форми рубець розмірами 1X0,2x1x0,3 см., в ділянці спинки носа рубець розміром 1x0,5 см., в ділянці поперекового відділу хребта в н/3 дещо справа рубець розмірами 2,5x0,2, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в с/3 рубець розмірами 0,8x0,4 см." Поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно довідки МСЕ № 222889 від 03.06.2011 року позивачу встановлено довічно ІІІ групу інвалідності, із зазначенням причини настання інвалідності: поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

14.06.2011 року позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_1 інваліда війни III групи.

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у встановленому чинним законодавством розмірі, на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач 08.12.2015 року подав відповідну заяву та всі необхідні документи.

Дані документи через ІНФОРМАЦІЯ_2 були направлені на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття рішення.

Після надходження документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, останній листом від 25.06.2016 року № 248/3/6/892 повернув вказані матеріали без реалізації до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки інвалідність ОСОБА_1 , була встановлена у 2011 році, тобто до набрання чиннності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб", яким було внесено зміни до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Тому Департаментом зроблено висновок, що позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до нової норми згаданого Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Що стосується призначення одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, яка діяла на час встановлення ОСОБА_1 , інвалідності, і відповідно до якої було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб", суд вважає таке.

Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку № 499, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.

ОСОБА_1 , встановлено інвалідність понад зазначений термін, що не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим документи повертаються без реалізації.

27.06.2018 року, з метою отримання висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової винагороди відповідно до Порядку № 499, у зв`язку з інвалідністю, що настала після закінчення трьохмісячного строку після звільнення ОСОБА_1 , зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби - контузії (поранення), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 , повторно направив заяву з відповідним комплектом документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 та ДФ МОУ.

11.07.2018 року Департамент оборони Міністерства оборони України листом № 0290/П-982/287 від 11.07.2018 року повідомив ОСОБА_1 , про те, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб", яким було внесено зміни до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та на виконання якого було прийнято Порядок № 499, набрав чинності 01.01.2007 року і поширюється тільки на військовослужбовців, які отримали інвалідність та звільненні після цієї дати.

Позивача звільнено з військової служби в 1993 року, а інвалідність йому первинно встановлена в 2011 році, тому Департаментом фінансів Міністерства оборони України зроблено висновок про те, що редакція статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" станом на дату встановлення позивачу інвалідності не передбачає виплату одноразової грошової допомоги особам, які звільнені з військової служби до запровадження цієї допомоги.

09 листопада 2018 року комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протокольним рішенням № 111 відмовила ОСОБА_1 , у одержанні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 , звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", він не має права на одержання одноразової грошової допомоги.

Позивач не погоджуючись із вказаним рішенням, та вважаючи, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (в редакції, чинній на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , проходив військову службу в якості офіцера в армії з 1974 по 1993 рік, приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 13.09.1985 року по 18.10.1987 рік.

При цьому, ІІІ групу інвалідності у зв`язку з контузією (пораненням) та їх наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, позивачу встановлено 03.06.2011 року згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ № 222889 від 03.06.2011 року.

З викладеного слідує, що датою виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення позивачу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велися бойові дії, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, тобто станом на 03.06.2011, а саме, стаття 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" № 328 від 03.11.2006, яка діяла з 01.01.2007 року до 01.01.2014 року, (надалі також Закон №2011-ХІІ), та Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 (надалі також - Порядок №499).

Так, частиною другою статті 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Важливою умовою для правильного тлумачення наведених норм статті 16 Закону №2011-XII в редакції, чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014, є розуміння видів військової служби, визначених Законом №2232-ХІІ.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

У контексті спірних правовідносин саме частина друга статті 16 Закону №2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці;

- визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком № 499, згідно з пунктом 2 якого військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 24-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 20-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 33-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Частиною другою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014) для військовослужбовців встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця не виникає.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Оскільки ОСОБА_1 , ІІІ групу інвалідності у зв`язку з контузією (пораненням) та їх наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, встановлено 03.06.2011 року, тобто більш ніж через 20 років від дня звільнення зі служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у останнього відсутнє.

Разом з тим, судом встановлено, що дана обставина у спірному рішенні Міністерства оборони України не вказувалася в якості підстави для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

За викладених обставин суд доходить висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 09.11.2018 року №111 в частині пункту 67, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині визнання протиправним та скасування пункту 67 протоколу № 111 від 09.11.2018 підлягають задоволенню.

Відповідно до пунктів 11-13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

За приписами пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (в редакції, чинній станом на дату звернення позивача із заявою; надалі - Положення), документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до пункту 4.8 Положення висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (пункт 4.10 Положення).

Виходячи зі змісту підпункту 30 пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №730), головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство оборони України.

Отже, з аналізу зазначених правових норм випливає, що на Хмельницький обласний військовий комісаріат покладено обов`язок з проведення відповідних процедурних дій з оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МО України) розпорядниками нижчої ланки, а сам обов`язок по прийняттю рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги належить до повноважень МО України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи протиправність рішення про відмову ОСОБА_1 , у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 , в частині зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , та задовольнити їх шляхом зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути документи, які стосуються виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до статті 16 Закону №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03.11.2006 року № 328-V та Порядку №499, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Міністерства оборони України, у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, провести виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (зі змінами), статей 9, 16, 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вона заявлена передчасно.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 09.11.2018 року №111 в частині пункту 67, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03 листопада 2006 року № 328-V та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6,м.Київ,03168 , код ЄДРПОУ - 00034022)
Третя особа:Хмельницький обласний військовий комісаріат (вул. Героїв Майдану, 64, м. Хмельницький, 29027 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя В.К. Блонський