Справа № 320/6574/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м.Київ № 320/6574/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання Желевській О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника начальника управління Києво-Святошинського УСЗН Кондратюка Л.П. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Першого заступника начальника управління Києво-Святошинського УСНЗ Кондратюка Л.П. та просить суд:

скасувати рішення № 320 від 16.01.2018 про відмову у призначенні субсидії;

зобов'язати задовольнити заяву на отримання субсидії від 15.09.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у вересні 2017 року звернувся до Тарасівської сільської ради із заявою про призначення щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг із подальшим направленням її до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, однак відповідач відмовив у призначенні такої субсидії у зв'язку з відсутністю договору оренди житла.

На думку позивача вказана відмова є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Також, представник відповідача до суду не з'явився, однак про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Засобами поштового зв'язку 15.02.2019 надійшов відзив на позов, відповідно якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2007 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 03.06.2015 № 355, виданою Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради.

Відповідно до договору оренди від 10.09.2015, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вбачається, що у позивача в користуванні перебуває будинок, земельна ділянка під забудову і господарське приміщення.

15 вересня 2017 року позивач звернувся до Тарасівської сільської ради із заявою про призначення щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг із подальшим направленням її до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, додавши декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, довідку про склад сім'ї, довідку про розмір платежів за використання природного газу та копію довідки про місце проживання.

Листом від 16.01.2018 № 320 відповідач відмовив у призначенні житлової субсидії, зазначивши, що призначення такої субсидії здійснюється за місцем реєстрації, а у разі його відсутності - на підставі договору найму житла.

На думку позивача, така відмова є протиправною, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова № 848).

Так, відповідно до п. 3 Постанови № 848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.м. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Згідно п. 6 Постанови № 848 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію. Субсидія не може призначатися одночасно за місцем реєстрації особи та місцем її фактичного проживання.

Тобто, з наведеного слідує, що комісією з питань призначення житлової субсидії може бути прийняте рішення про призначення субсидії особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла.

Так, після розгляду Управлінням соціального захисту населення усіх поданих позивачем документів, заявнику було повідомлено, що призначення житлової субсидії здійснюється за місцем реєстрації, а у разі його відсутності - на підставі договору оренди житла.

Відповідно до п. 13 Постанови № 848 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі подання документів, передбачених цим пунктом, у неповному обсязі субсидія призначається за умови надходження протягом місяця з дня подання (відправлення) заяви усіх необхідних документів.

Оскільки заявник додаткових документів, зокрема договору оренди у встановлені законом строки не надав, орган соціального захисту населення прийняв рішення про відмову у призначенні житлової субсидії.

З наведенного слідує, що відповідач діяв у спосіб, передбачений чиним законодавством України, а доводи позивача про неправомірність прийнятого рішення є безпідставними та необгрунтованими.

Щодо тверджень позивача, що орган соціального захисту населення не проінформував його у повному обсязі щодо переліку документів, які необхідні для призначення житлової субсидії, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст. 5 Закону № 2939 доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Стаття 3 Закону № 2939 гарантує право на доступ до публічної інформації: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

З огляду на наведене, суд вважає, що інформація про умови надання громадянам субсидії належить до публічної інформації.

Так, суд наголошує на тому, що вся необхідна інформація про умови надання субсидії міститься в друкованих та електронних засобах масової інформації, мережі Інтернет, зокрема на офіційних сайтах органів державної влади та місцевого самоврядування, нормативно-правових актах, які знаходяться у відкритому доступі, а тому надання інформації про перелік документів, необхідних для призначення субсидій є правом органу соціального захисту, а не обов'язком.

З огляду на викладене, позовні вимоги про скасування рішення № 320 від 16.01.2018 про відмову у призначенні субсидії та зобов'язання задовольнити заяву на отримання субсидії від 15.09.2017 є необгрунтованими та безпідставними.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 13 березня 2019 р.