Справа № 0440/5466/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року Справа № 0440/5466/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представника позивача представника відповідача Гордієнко Т.О. Бабій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Павлоградська зернова компанія» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення рішення, -
18 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Павлоградська зернова компанія» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено:
- підприємством в межах провадження господарської діяльності 08.09.2017 р. було укладено договір поставки №03-0809/2017 з ТОВ «Агріхаб-Южний» (постачальник), за умовами якого постачальник зобов'язується протягом строку дії договору поставляти ПП «Павлоградська зернова компанія» (покупець) аміак рідкий ГОСТ 6221-90, на виконання п.6.3 якого ПП «Павлоградська зернова компанія» було сплачено попередню оплату за товар на загальну суму 5 505 000,00 грн. платіжними дорученнями: №5 від 26.09.2017 р. на суму 1366800,00 грн.; №11 від 28.09.2017 р. на суму 520200,00 грн.; №1296 від 19.10.2017 р. на суму 1620000,00 грн.; №1299 від 20.10.2017 р. на суму 1080000,00 грн.; №1362 від 27.10.2017 р. на суму 618000,00 грн.; №14 від 27.10.2017 р. на суму 300000,00 грн.;
- за вказаним договором поставки ТОВ «Агріхаб-Южний» поставлено, а ПП «Павлоградська зернова компанія» прийнято аміак рідкий за відповідними видатковими накладними;
- придбаний у ТОВ «Агріхаб-Южний» товар в межах провадження підприємницької діяльності був реалізований ПП «Павлоградська зернова компанія» своїм контрагентам, а саме: ПП «Агрофірма «Панчеве» за договором поставки №80/1 від 13.09.2017 р. (видаткова накладна №292 від 19.12.2017 р. на суму 1220455,06 грн.); ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» за договором №83 від 27.09.2017 р. (видаткова накладна №165 від 18.10.2017 р. на суму 212914,00 грн.); ПРАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» за договором на постачання товару №79 від 25.09.2017р. (видаткова накладна №184 від 26.10.2017р. на суму 1884762,00 грн.); ТОВ «Мінагротрейд» за договором №96 від 27.10.2017 р. (за відповідними видатковими накладними);
- у зв'язку із зупиненням реєстрації вказаних податкових накладних, ПП «Павлоградська зернова компанія» не мало змоги віднести до податкового кредиту суми податку, сплачені у зв'язку з придбанням товару у ТОВ «Агріхаб-Южний» за договором поставки №03-0809/2017 від 08.09.2017 р.;
- ПП «Павлоградська зернова компанія» разом з податковими деклараціями за вересень та жовтень 2017 р. були подані скарги про порушення ТОВ «Агріхаб-Южний» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- в той же час, внаслідок несвоєчасної реєстрації податкових накладних ТОВ «Агріхаб-Южний» у ПП «Павлоградська зернова компанія» була відсутня технічна можливість своєчасної реєстрації податкових накладних, виданих при реалізації товару покупцям. Вказані обставини мали місце за відсутності вини ПП «Павлоградська зернова компанія» і після їх усунення негайно було зареєстровано податкові накладні, видані покупцям;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) учасників справи та справа призначена до розгляду у судовому засіданні 10.08.2018 року о 13:30 год.
Відповідач позов не визнав, 10.08.2018 року у судовому засідання представник відповідача надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке:
- так, у січні, жовтні 2016 року, вересні, жовтні 2017 року позивачем виписано податкові накладні: № 2 від 11.01.2016, дата подання до реєстрації 10.02.2017, кількість днів затримки 15 днів; № 1 від 11.01.2016, дата подання до реєстрації 10.02.2017, кількість днів затримки 15 днів; № 102 від 13.10.2016, дата подання до реєстрації 01.11.2016, кількість днів затримки 4 дні; № 27 від 29.09.2017, дата подання до реєстрації 14.11.2017, кількість днів затримки 30 днів; № 28 від 07.09.2017, дата подання до реєстрації 12.10.2017, кількість днів затримки 12 днів; № 20 від 14.09.2017, дата подання до реєстрації 10.10.2017, кількість днів затримки 10 днів; № 8 від 02.10.2017, дата подання до реєстрації 01.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 15 від 12.10.2017, дата подання до реєстрації 01.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 37 від 31.10.2017, дата подання до реєстрації 16.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 19 від 16.10.2017, дата подання до реєстрації 16.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 22 від 18.10.2017, дата подання до реєстрації 16.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 35 від 27.10.2017, дата подання до реєстрації 16.11.2017, кількість днів затримки 1 день; № 20 від 10.10.2017, дата подання до реєстрації 31.10.2017, кількість днів затримки 1 день; № 39 від 26.10.2017, дата подання до реєстрації 27.11.2017, кількість днів затримки 12 днів;
- тобто, 14 податкових накладних складені ПП «Павлоградська зернова компанія» з 1 по 15 календарний день та з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - підлягали реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- підставою для відповідальності платника податків в даному випадку, а саме: застосування штрафу - є порушення граничного строку надання до реєстрації податкових накладний в Єдиному реєстрі податкових накладних, розмір якого залежить від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних та кількості днів прострочки реєстрації;
- контролюючий орган вважає, що позивачем наведені обставини, які не спростовують його імперативного обв'язку щодо своєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних;
- відповідач також звертає увагу суду, що позивачем не заперечується той факт, що вищевказані податкові накладні, були подані до реєстрації з порушенням строків для їх реєстрації, встановлених діючим законодавством, що також підтверджується квитанціями №1 до кожної податкової накладної із зазначенням часу та дати фактичного подання до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- при цьому, на думку відповідача, жодних інших доказів про те, що платник податків намагався вчасно зареєструвати зазначені податкові накладні позивачем не надано;
- відповідач вважає, що доводи позивача, наведені у адміністративному позові, не спростовують самого факту встановлення зазначеного правопорушення та не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
З метою забезпечення права сторін подати відповідь на відзив та заперечення 10.08.2018 року судом оголошено перерву у судовому засіданні до 10.09.2018 року о 15:30 год.
10.08.2018 року від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
10.09.2018 року від директора ПП «Павлоградська зернова компанія» надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника позивача у відпустці.
10.09.2018 року сторони у судове засідання не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року ухвалено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 17.09.2018 року о 09:45 год.
14.09.2018 року від представника позивача надійшла заява про залучення додаткових доказів у справі, у якій позивачем було зазначено, що податкова накладна №20 від 14.09.2017 була виписана позивачем помилково, оскільки сума попередньої оплати від ТОВ «Максагротех» надійшла 19.09.2017. В порядку припущеної помилки 12.10.2017 ПП «Павлоградська зернова компанія» було надано розрахунок коригування до податкової накладної №20 від 14.09.2017, який прийнято податковим органом в установленому порядку, а виходячи з правильної реєстрації дати видачі податкової накладної №20, строк її реєстрації не є пропущеним. Крім цього, позивачем було зазначено, що єдиною підставою непроведення реєстрації податкових накладних була недостатність суми на рахунку ПДВ, яка мала місце внаслідок зупинення реєстрації податкових накладних підприємства постачальника - ТОВ «Агріхаб-Южний».
17.09.2018 року у зв'язку з днем відпочинку головуючого судді Юхно І.В. за раніше відпрацьований вихідний день адміністративна справа №0440/5466/18 знята з розгляду та призначена 05.10.2018 року о 15:00 год.
05.10.2018 року з метою отримання додаткових доказів у справі судом було оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 10.10.2018 року о 16:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року закрито підготовче провадження та за письмовими згодами сторін розпочато судовий розгляд справи по суті в цей же день одразу після закінчення підготовчого судового засідання.
10.10.2018 року з метою забезпечення права сторін надати додаткові пояснення у справі судом оголошено перерву у судовому засіданні до 22.10.2018 року о 14:00 год.
22.10.2018 року у судовому засіданні від представника позивача додаткові пояснення, у яких було вказано, що 12.10.2017 року з метою виправлення помилки (помилково виписаної податкової накладної від 14.09.2017 №20) ПП «Павлоградська зернова компанія» було подано розрахунок коригування до податкової накладної від 14.09.2017 №20, в якому всі показними позначено знаком «-». Вказані відомості також відображені в розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2017 року. Таким чином, метою подання розрахунку коригування від 12.10.2017 р. до податкової накладної від 14.09.2017 №20 було анулювання (скасування) безпідставно виданої податкової накладної.
22.10.2018 року у судовому засіданні від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких контролюючим органом зазначено, що статтею 120-1 ПК України не визначено виключень та підстав для незастосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, у тому числі для податкових накладних, по яким в подальшому складені розрахунки коригування в зв'язку з виявленням помилки в даті. Крім цього, порядок складання розрахунку коригування до початкової накладної визначено п.21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, у якому зокрема, вказано, що виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера не допускається.
22.10.2018 року у судовому засіданні представники сторін підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
- № 1 від 11.01.2016, граничний термін реєстрації ПН/РК: 26.01.2016, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 10.02.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 15 днів, сума ПДВ: 6506,67 грн.; розмір штрафу: 10%; сума ШС: 650,67 грн.;
- № 102 від 13.10.2016, граничний термін реєстрації ПН/РК: 28.10.2016, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 01.11.2016, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 4 дні, сума ПДВ: 2533,33 грн.; розмір штрафу: 10%; сума ШС: 253,33 грн.;
- № 27 від 29.09.2017, граничний термін реєстрації ПН/РК: 30.09.2017, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 14.11.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 30 днів, сума ПДВ: 205833,33 грн.; розмір штрафу: 20%; сума ШС: 411166,67 грн.;
- № 28 від 07.09.2017, граничний термін реєстрації ПН/РК: 30.09.2017, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 12.10.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 12 днів, сума ПДВ: 4166,67 грн.; розмір штрафу: 10%; сума ШС: 416,67 грн.;
- № 20 від 14.09.2017, граничний термін реєстрації ПН/РК: 30.09.2017, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 10.10.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 10 днів, сума ПДВ: 4166,67 грн.; розмір штрафу: 10%; сума ШС: 416,67 грн.;
- № 37 від 31.10.2017, граничний термін реєстрації ПН/РК: 15.11.2017, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 16.11.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 1 день, сума ПДВ: 5250,00 грн.; розмір штрафу: 10%; сума ШС: 525,00 грн.;
- № 20 від 10.10.2017, граничний термін реєстрації ПН/РК: 31.10.2017, фактична дата реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 31.10.2017, кількість днів порушення термінів реєстрації ПН/РК в ЄРПН: 16 днів, сума ПДВ: 2574,56 грн.; розмір штрафу: 20%; сума ШС: 514,91 грн.;
Враховуючи встановлені в акті перевірки обставини, податковий орган прийшов до висновку, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних посадовими особами ПП «Павлоградська зернова компанія». Загальна сума штрафних санкцій складає 93 474,30 грн.
Копія зазначеного акту перевірки направлена на адресу платника податків засобами поштового зв'язку та отримана адресатом 07.12.2017 року, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року.
Відповідно до підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Згідно з підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 75 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1 пункту 75 статті 75 Податкового кодексу України.
Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що за результатами камеральної перевірки, у разі встановлення порушень, складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
-для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
За положеннями пункту 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).
В розумінні положень абзацу 22 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.
Отже, відсутність факту реєстрації податкової накладної дійсно не дає права позивачу на включення зазначеної в ній суми ПДВ до складу податкового кредиту.
Проте, з аналізу наведених норм вбачається, що на платника податків покладено обов'язок по реєстрації податкової накладної протягом 15 календарних днів, наступних за датою її складання. При цьому, обов'язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Також, суд звертає увагу, що, обов'язок позивача щодо реєстрації податкових накладних пов'язується з датою виписки цих накладних на користь покупця товарів. При цьому, Податковий кодекс України не ставить в залежність обов'язок позивача щодо реєстрації податкових накладних від того чи зареєстрував податкові накладні попередній контрагент позивача.
Під час судового розгляду судом встановлено, що в межах провадження підприємницької діяльності був реалізований ПП «Павлоградська зернова компанія» своїм контрагентам, ПП «Агрофірма «Панчеве» за договором за договором поставки №80/1 від 13.09.2017 р., ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» за договором №83 від 27.09.2017 р., ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» за договором на постачання товару №79 від 25.09.2017 р., ТОВ «Мінагротрейд» за договором №96 від 27.10.2017 р., виписав податкові накладні, тому зобов'язаний їх зареєструвати не чекаючи реєстрації податкових накладних попереднім контрагентом TOB «Агріхаб-Южний».
З огляду на вказане, суд відхиляє посилання позивача, що затримка реєстрації органами ДФС податкових накладних TOB «Агріхаб-Южний», виписаних на користь позивача, є підставою для звільнення позивача від відповідальності за невчасну реєстрацію податкових накладних виписаних ним на користь фермерського господарства ПП «Агрофірма «Панчеве» ТОВ «Агрофірма «Пісчанська», ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» та ТОВ «Мінагротрейд».
Щодо доводів позивача на те, що податкова накладна №20 від 14.09.2017 була виписана ПП «Павлоградська зернова компанія» помилково, оскільки сума попередньої оплати від ТОВ «Максагротех» надійшла 19.09.2017 та в порядку припущеної помилки 12.10.2017 ПП «Павлоградська зернова компанія» було надано розрахунок коригування до податкової накладної №20 від 14.09.2017, який прийнято податковим органом в установленому порядку, а виходячи з правильної реєстрації дати видачі податкової накладної №20, строк її реєстрації не є пропущеним, суд звертає увагу на таке.
У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Таким чином, вищенаведені доводи позивача спростовуються нормами чинного законодавства.
Крім цього, суд зазначає, що посилання позивача на відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій, оскільки податкова накладна від 14.09.2017 №20 була помилково зареєстрована ПП «Павлоградська зернова компанія» та в подальшому відносно неї було здійснено коригування кількісних та вартісних показників не спростовують факт, що реєстрація вказаної податкової накладної відбулася з пропуском встановленого законом 15-тиденного строку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, суд вважає такі твердження позивача безпідставними та звертає увагу та на те, що приписи Податкового кодексу України не містять норм щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН у разі подання розрахунку коригування до податкової накладної після закінчення граничного строку для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.06.2018 року по справі №816/1990/17.
За положеннями частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду повністю доведено правомірність оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення згідно з вимогами частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складений 01 листопада 2018 року.
Суддя І.В. Юхно