Справа № 240/5129/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/5129/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати неправомірними та протиправними дії Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій;
- зобов`язати Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати йому з 05.05.2018 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обгунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він має статус учасника бойових дій, оскільки в період з 05 травня 1994 року по 05 листопада 1994 року він брав участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_1 (60 окремого спеціального батальйону), яка ввійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру в колишній Югославії. У зв`язку з цим позивач вважає, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовець, який брав безпосередню участь у бойових діях. З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак відповідач листом від 08.08.2018 № 3383/03-1 відмовив позивачу у призначенні пенсії, при цьому в якості підстави для відмови вказав, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 № 440 від 04.11.1994 рядовий ОСОБА_2 перебував у складі військової частини НОМЕР_1 , яка увійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії, однак відповідно до законодавства право на дострокову пенсію мають особи, які проходили військову службу в складі діючої армії в період бойових дій. Натоміть в матеріалах пенсійної справи відсутні відомості, що позивач був саме у складі діючої армії в період бойових дій, наявна лише інформація про те, що він був у складі багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії. У зв`язку з цим, відповідач дійшов висновку, що право на призначення дострокової пенсії як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях у ОСОБА_1 відсутнє.
Вважаючи зазначену відмову протиправною, а свої права на пенсійне забезпечення порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
16 листопада 2018 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. На підтвердження такої позиції вказав, що відповідно до абзацу 6 пункту 3 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше як 25 років мають право, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях в антитерористичній операції в районах її проведення, яким надано статус учасника бойових дій. Таким чином, відповідач вважає, що відповідно до чинного законодавства право на дострокову пенсію відповідно до абзацу 6 пункту 3 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мають особи, які проходили військову службу в складі діючої армії в період бойових дій. Натомість, позивачем для призначення пенсії була надана довідка №440 від 04.11.1994 року, видана військовою частиною, про те, що рядовий ОСОБА_2 перебував у складі військової частини НОМЕР_1 , яка увійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про те, що позивач був саме в складі діючої армії в період бойових дій, натомість є інформація лише про те, що він був у складі багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії. У зв`язку з цим Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказує, що у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення дострокової пенсії як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, а тому відмовляючи йому у призначенні пенсії відповідач діяв у межах чинного законодавства (а.с.28-29).
Розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
З наявної у матеріалах справи копії військового квитка серії НОМЕР_2 судом встановлено, що Ємільчинським районним військовим комісаріатом Житомирської області 18 травня 1980 року ОСОБА_1 був призваний на дійсну строкову службу та звільнений зі служби у запас 02 червня 1982 року (а.с.15-19).
Згідно записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 в період з 12.04.1994 по 04.11.1994 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с.15 зворотній бік).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.1994 рядовий ОСОБА_1 в період з 05 травня 1994 року по 05 листопада 1994 року дійсно брав участь у бойових діях у складі Військової частини НОМЕР_1 (60 окремого спеціального батальйону), яка ввійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії (м.Гліна). Крім того, в довідці вказано, що згідно з Законом України "Статуту ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 08.02.1994 року ОСОБА_1 має право на пільги як учасник бойових дій.
10 серпня 2017 року Житомирським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 (а.с.4).
З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення позивач у травні 2018 року звернувся до Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях.
Розглянувши зазначену заяву, Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 07.05.2018 № 2019/03-1 повідомило позивача, що згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного страхового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 року № 637 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. Натомість, в наданій ОСОБА_1 довідці Хорошівського районного військового комісаріату від 21.08.2017 № 90 відсутня інформація про те, що він проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку) як військовослужбовець і не зазначено його військове звання, а у військовому квитку відсутня інформація про проходження служби у військовий час. З огляду на це, ОСОБА_1 було повідомлено, що для вирішення питання щодо можливості призначення пенсії йому необхідно представити документи, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях в складі діючої армії як військовослужбовець (а.с.13).
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повторно звернувся до Хорошівського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до якої додав довідку Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.1994, в якій вказано, що рядовий ОСОБА_1 в період з 05 травня 1994 року по 05 листопада 1994 року дійсно брав участь у бойових діях у складі Військової частини НОМЕР_1 (60 окремого спеціального батальйону), яка ввійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії (м.Гліна).
Однак, Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів надіслало ОСОБА_1 лист від 08.08.2018 № 3383/03-1 в якому вказало, що в наданій позивачем довідці Хорошівського районного військового комісаріату від 21.08.2017 № 90 відсутня інформація про те, що він проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) як військовослужбовець і не зазначено військове звання, а у військовому квитку відсутня інформація про проходження служби у військовий час. Крім того вказано, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 № 440 від 04.11.1994 рядовий ОСОБА_2 перебував у складі військової частини НОМЕР_1 , яка увійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії, однак відповідно до законодавства право на дострокову пенсію мають особи, які проходили військову службу в складі діючої армії в період бойових дій. Натоміть в матеріалах пенсійної справи відсутні відомості, що позивач був саме у складі діючої армії в період бойових дій, наявна лише інформація про те, що він був у складі багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії. У зв`язку з цим, відповідач дійшов висновку, що право на призначення дострокової пенсії як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях у ОСОБА_1 відсутнє (а.с.14).
Вищезазначена відмова Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), яка визначає право громадян України на державне пенсійне забезпечення, передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 16 Закону № 1788-XII військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Зазначена норма кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
З аналізу зазначених норм вбачається, що військовослужбовці, які брали участь у бойових діях мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі Закон № 3551-XII).
Відповідно до статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з статтею 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
При цьому, перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII, яка визначає коло осіб, які належать до учасників бойових дій, передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Крім того, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.
Водночас, перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періоди бойових дій на їх території.
Відповідно до зазначеного Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63, Югославія належить до країни, на території якої в період з 15 липня 1992 року по 16 червня 1999 року велися бойові дії.
Як вже було встановлено судом та підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.1994 №440 в період з 05 травня 1994 року по 05 листопада 1994 року позивач брав участь у бойових діях у складі Військової частини НОМЕР_1 (60 окремого спеціального батальйону), яка ввійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії (м. Гліна).
Таким чином, зазначений в довідці Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.1994 №440 період участі позивача в бойових діях відповідає періоду проведення бойових дій на території Югославії, що визначений Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63.
Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі Положення № 302).
Пунктом 3 Положення № 302 передбачено, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник бойових дій".
Згідно з п. 2 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
Суд зауважує, що повноваження, щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі й перевірки факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, належать органам, які видають "Посвідчення учасника бойових дій".
Відповідно до п. 7 Положення № 302 такими органами є Мін`юст, органи Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужби за місцем реєстрації ветерана.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі, і пільгами щодо дострокового призначення пенсії є "Посвідчення учасника бойових дій".
З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2017 року Житомирським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 (а.с.4).
Зазначене посвідчення підтверджує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який брав участь у бойових діях та є документом, який надає йому право на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі викладеного, суд критично ставиться та вважає безпідставною вказану у листі від 08.08.2018 № 3383/03-1 причину для відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, яка полягала в тому, що в матеріалах пенсійної справи відсутні відомості, що позивач був саме у складі діючої армії в період бойових дій. Зазначені обставини були перевірені ІНФОРМАЦІЯ_1 та знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 (а.с.4).
В свою чергу, статус позивача як особи, яка брала участь у бойових діях ніким не оспорювався, а відповідач доказів визнання зазначеного посвідчення недійсним або про його відкликання чи вилучення суду не надав.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).
Згідно з п. 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пункт 2.1 Порядку № 22-1 встановлює, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).
4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;
5) документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Відповідно до п. 2.12 Порядку № 22-1 за документ, який засвідчує, що особі встановлено статус ветерана війни, особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, приймаються завірені в установленому порядку копії посвідчень: учасника війни; учасника бойових дій; інваліда війни; "Постраждалий учасник Революції Гідності" (в період до видачі посвідчення - копію відповідної довідки, виданої структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання); особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; документи, що підтверджують наявність заслуг, передбачених статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Таким чином, зі змісту вказаного Порядку № 22-1 слідує, що підставою для призначення особі пенсії відповідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є посвідчення учасника бойових дій та довідка про період (періоди) участі у бойових діях.
На виконання зазначених норм Порядку № 22-1, ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії було надано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , а також довідку Хорошівського районного військового комісаріату від 21.08.2017 № 90 та довідку Військової частини НОМЕР_1 від 04.11.1994 №440, які підтверджують, що в період з 05 травня 1994 року по 05 листопада 1994 року ОСОБА_1 брав участь у бойових діях у складі Військової частини НОМЕР_1 , яка ввійшла в склад багатонаціональних сил ООН по підтримуванні миру у колишній Югославії (м. Гліна).
Оскільки належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.
Крім того, суд зауважує, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області керувалось абзацом шостий пункту 3 розділу "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто застосувало Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції, що була чинною до 01.01.2018 і на момент звернення позивача за призначенням пенсії втратила свою чинність.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком згідно вимог ст.16 Закону України Про пенсійне забезпечення та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" носять протиправний характер.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати позивачу з 05.05.2018 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.
Як вже зазначалось судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, які брали участь у бойових діях мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Питання досягнення позивачем визначеного п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV та наявності у нього необхідного страхового стажу не були підставою для відмови у призначенні пенсії та не розглядались судом під час вирішення даного спору.
Повноваження щодо вирішення питання про призначення позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в даному випадку належать до дискреційних повноважень Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд, в свою чергу, не може перебирати на себе дискреційні повноваження цього органу в частині призначення пенсії позивачу.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу з 05.05.2018 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід відмовити.
Одночасно, застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до законодавства та з урахуванням встановлених даним рішенням обставин справи.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович