Справа № 1240/2075/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №1240/2075/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Шишова О.О., секретар судового засідання Верховецька Г.О., за участю представників відповідача ОСОБА_1,ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року (повний текст складено 17 січня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 1240/2075/18 (суддя І інстанції Петросян К.Є.) за позовом комунального підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства до Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправним та скасування акту перевірки,-

В С Т А Н О В И В:

16.07.2018 комунальне підприємстве Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради (далі КП РВУВКГ або позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області (далі ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправним та скасування акта перевірки.

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Луганській області була проведена позапланова перевірка субєкта господарювання - КП Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, за результатами якої складено акт від 23.05.2018 №168.

На підставі наведеного акта, 31.05.2018 позивачу видано припис №24 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, на яке позивачем надані заперечення №20/1292 від 12.06.2018, однак відповідачем відповіді по суті заперечень надано не було.

Позивач вважає припис від 31.05.2018 №24 у частині пунктів 1, 2, 3 та акт від 06.07.2018 №468 протиправними та підлягаючими скасуванню, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що він не встановлює тарифи та не може безпідставно їх змінювати без узгодження із вищим органом та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Тарифи, затверджені НКРЕКП відповідають вимогам закону, а всі розрахунки тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення є економічно обґрунтованими і скориговані в усіх структурах планових витрат на електричну енергію, що підтверджується відсутністю заперечень/зауважень з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 16.04.2015 №1257, яка набувала чинності з 01.05.2015, КП РВУВКГ з 01.05.2015 повинно застосовувати тарифи на централізоване водопостачання 3,89 грн за 1 куб. м (без ПДВ) та на централізоване водовідведення 11,21 грн за 1 куб. м (без ПДВ).

Позивач, згідно з діючим законодавством, негайно 16.04.2015 довів інформацію про зміну тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення до відома споживачів шляхом опублікування на веб-сайті субєкта господарювання та у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження, а саме газеті Трибун від 18.04.2015 №11(43). З незалежних від КП РВУВКГ причин, інформація про заміну тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення у друкованому засобі масової інформації органу місцевого самоврядування - газеті Рубіжанські новини була опублікована пізніше, а саме 24.05.2015 у №17 (113722).

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати припис ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 31.05.2018 №24, а також визнати протиправним та скасувати акт перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області від 06.07.2018 №168.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 1240/2075/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом було порушено норми матеріального і процесуального права, не доведено обставини, що мають значення для справи, які визнані судом встановленими, висновки суду відповідають обставинам справи, зокрема: самостійно не встановлює тарифи, та не може безпідставно їх змінювати без узгодження з вищестоящим органом та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), тарифи 4,668 грн. (з ПДВ) та 18,12 грн. (з ПДВ), які затверджені НКРЕКП відповідають нормам Закону, розрахунки тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення є економічно обґрунтованими і скориговані у їх структурах планових витрат на електричну енергію, що підтверджується відсутністю заперечень/зауважень з боку НКРЕКП; інформацію про зміну тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення доведено до відповідачів в строк, норми законодавства, визначені абз. 1 ч. 2 ст. 31, ч. 6 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 12, абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення, п. 10, п. 22-24 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, п. 1 Рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 20.07.2010 № 362 «Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення для І групи споживачів (населення) і II групи споживачів (бюджетні установи) КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналіаційного господарства» Рубіжанської міської ради»), порушені ним не були. З огляду на те, що позивач своєчасно проінформував споживачів про зміну тарифів, вимога про повернення нарахованої суми вартості (плати) за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ОСОБА_3 у розмірі девять гривень шістдесят шість копійок за період з по 08.05.2015 є неправомірною.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому він зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке прийняте у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права, з усіх наведених доводів судом першої інстанції надана належна правова оцінка, а відтак, доводи позивача є необгрунтованими, та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, і як наслідок, апеляційна скарга позивача є безпідставною та необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що комунальне підприємство Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради зареєстровано в якості юридичної особи 07.10.2002 згідно свідоцтва серії АОО №186450 (т.1 а.с.15-20).

У період з 10 по 23 травня 2018 року відповідачем було проведено позапланову перевірку КП РВУВКГ - захід державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) КП РВУВКГ, за результатами якої складено акт від 23.05.2018 №168, яким зафіксовано порушення порядку формування та застосування цін КП ПВУВКГ (т.1 а.с.176-181).

Позапланову перевірку проведено на підставі погодження Державної регуляторної служби України від 04.05.2018 № 4299 (за результатами звернення відповідача від 26.04.2018 № 01-05/472); наказу Головного управління від 08.05.2018 № 433 та направлення від 08.05.2018 № 131 (т.1 а.с.202-206).

23.05.2018 за №20/1135/1 позивачем надіслано на адресу відповідача пояснення до акта перевірки від 23.05.2018 №168 (т.1 а.с.28-29).

З метою вжиття заходів реагування, за наслідками перевірки 31.05.2018 відповідачем відносно позивача складено припис за №24 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін (т.1 а.с.189-190).

Позивачем 12.06.2018 за №20/1292 було надіслано на адресу відповідача заперечення на припис від 31.05.2018 №24, за результатами розгляду яких Головним управлінням Держпродспоживслужби надіслано позивачу лист від 22.06.2018 №01-11/2435, яким зазначено, що пояснення КП РВУВКГ до акта перевірки від 23.05.2018 т№168 прийнято до уваги відповідачем при складанні припису. Одночасно розяснено позивачу наслідки невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) (т.1 а.с.189-190).

У подальшому, відповідачем на підставі наказу Головного управління від 04.07.2018 № 1034 про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) щодо КП РВУВКГ та направлення від 04.07.2018 № 492, у період з 05 по 06 липня 2018 року було проведено перевірку КП РВУВКГ стосовно виконання позивачем припису щодо усунення порушень вимог законодавства від 31.05.2018 № 24, за результатами якої складено акт від 06.07.2018 №486 (т.1 а.с.207-208). Вказаною перевіркою встановлено порушення КП РВУВКГ абз. 3 ст. 11 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, виявлені під час перевірки (т.1 а.с.191-194).

12.07.2018 Головним управлінням прийнято рішення №4 про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, яким встановлено невиконання припису Головного управління від 31.05.2018 № 24 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін та накладено на позивача штраф у сумі 3400,00 грн. Вказане рішення позивачем не оскаржується та набрало сили (т.1 а.с.209-210).

Не погоджуючись із приписом відповідача від 31.05.2018 №24 та висновками акта перевірки від 06.07.2018 №486, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд першої інстанції зазначив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877).

Згідно приписів частини першої статті 6 Закону №877 підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоровю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (частина шоста статті 6 Закону №877).

В силу частини сьомої статті 6 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина восьма статті 6 Закону №877).

За змістом статті 16 Закону України Про ціни та ціноутворення від 21.06.2012 №5007-VІ (далі Закон №5007) органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обовязки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням субєктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захист прав споживачів.

Згідно із підпунктом 11 пункту 4 даного Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);

надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, субєктам господарювання обовязкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно із пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захист прав споживачів Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Предметом оскарження у справі є акт від 06.07.2018 №486 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та припис від 31.05.2018 №24 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України дміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Висновки акта перевірки та власне сам акт перевірки не є рішенням органу владних повноважень, оскільки акт перевірки є службовим документом, що підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення, а відтак не породжує для позивача в спірних правовідносинах настання будь - яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси у розумінні пункту 1 частини першої статті 19 КАС України.

Вищевказаний висновок узгоджується з праововю позицією Верховного Суду України висловленою у постанові від 10 вересня 2013 року в справі № 21-237а13.

Позивачем в ході судового розгляду справи жодним чином не обґрунтовано порушення оскаржуваним актом його прав чи свобод. При цьому, суд зауважує, що даний акт було винесено відповідачем внаслідок повторної перевірки позивача стосовно виконання ним припису щодо усунення порушень вимог законодавства від 31.05.2018 № 24.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості вимог позову КП РВУВКГ в частині визнання протиправним та скасування акта перевірки від 06.07.2018 №486.

Що стосується оскаржуваного позивачем припису від 31.05.2018 №24, судом зазначено, що його було винесено відповідачем з метою вжиття заходів реагування, за наслідками перевірки КП РВУВКГ, оформленої актом від 23.05.2018 №168, у відповідності до вимог Закону №877 (т.1 а.с.176-181).

Приписом від 31.05.2018 №24 зобовязано позивача:

1. В місячний термін усунути порушення порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення шляхом приведення цін (тарифів) у відповідність до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ч. 2 ст. 12 Закону України Про ціни і ціноутворення, п. 10, п. 11, п. 22, п. 23, п. 24 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, а саме: подати до виконавчого комітету Рубіжанської міської ради розрахунки тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення у розмірах 4,38 грн за 1 куб. м з ПДВ та 13,15 грн за 1 куб. м з ПДВ на рівні економічно обґрунтованих планових витрат на 2014 рік з урахуванням скоригованих у їх структурах планових витрат на електричну енергію для подальшого їх встановлення за умови визначення у договорах на централізоване водопостачання та водовідведення з промисловими підприємствами та бюджетними організаціями обсягів на водовідведення дощових та снігових (зливових) вод у розмірі 308,8 тис. куб. м. При невизначені у договорах з промисловими підприємствами та бюджетними організаціями зазначених обсягів, тариф на централізоване водовідведення підлягає зменшенню шляхом зменшення витрат на електричну енергію та регенти у його структурі за рахунок виключення обсягів на водовідведення дощових та снігових (зливових) вод у розмірі 308,8 тис. куб. м з обсягу пропуску стоків через очисні споруди 2048 тис. куб. м (пропуск стоків через очисні споруди без обсягів на водовідведення дощових та снігових (зливових) вод складає 1739,2 тис. куб. м.

2. В місячний термін усунути порушення порядку застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення шляхом приведення цін (тарифів) у відповідність до вимог ч. 6 ст. 32 Закону України Про житлово- комунальні послуги, абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України Про ціни та ціноутворення, п. 1 рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 20.07.2010 № 362 Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення для І групи споживачів (населення) і II групи споживачів (бюджетні установи) КП Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради, а саме: в період з 01.05.2015 по 08.05.2015 застосувати діючи тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для потреб населення, встановлені рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 20.07.2010 №362 Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення для І групи споживачів (населення) і ІІ групи споживачів (бюджетні установи) КП РВУВКГ.

3. В місячний термін повернути за період з 01.05.2015 по 08.05.2015 необґрунтовано нараховану суму вартості (плати) за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення гр. ОСОБА_3 шляхом проведення перерахунку розміру плати за надані послуги (т.1 а.с.187-188).

Відповідно до положень частини другої, третьої статті 12 Закону України Про ціни і ціноутворення державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 2 Закону України Про житлово- комунальні послуги від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №1875) державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципах, зокрема: регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально- економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №1875 комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, нейтралізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням знутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо є одним із видів житлово- комунальних послуг за функціональним призначенням.

Відповідно до положень частини другої статті 14 Закону №1875 ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

За приписами пункту 3 частини першої статті 30 Закону №1875 державне регулювання цін/тарифів базується на такому основному принципі, як відповідність рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до частини другої статті 31 Закону №1875 виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення визначено Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги (далі Порядок №869).

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що він застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів відповідно до абзацу першого частини другої статті 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Системного аналізу норм чинного законодавства слідує, що здійснення розрахунків витрат покладено саме на виконавців/виробників. В свою ж чергу, до компетенції центральних органів виконавчої влади, національної комісії, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органів місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом, віднесено формування та затвердження даних цін/тарифів.

У разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів (частина десята статті 31 Закону №1875).

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 16.04.2015 № 1257, КП РВУВКГ встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення: - на централізоване водопостачання - 3,89 грн за 1 куб. м (без ПДВ); - на централізоване водовідведення - 11,21 грн за 1 куб. м (без ПДВ) (т.2 а.с.106).

При формуванні зазначених тарифів КП РВУВКГ було скориговано статтю витрат на електричну енергію у прямих матеріальних витратах планованих витрат на 2014 рік, а інші складові витрат у тарифах прийнято на підставі планованих витрат на 2014 рік (базовий період 2012 рік), що враховувались у тарифах, встановлених постановою НКРЕКП від 31.01.2014 № 73 Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП Рубіжанське виробниче управління водопровідно- каналізаційного господарства Рубіжанської міської ради для бюджетних установ та інших споживачів (крім населення), що не заперечувалось позивачем в ході судового розгляду в суді першої інстанції (т.2 а.с.32-38).

Згідно річного балансу ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення КП РВУВКГ з 01.01.2014 на водовідведення до пропуску стоків через очисні споруди включено обсяги водовідведення дощових та снігових (зливових) вод, що визначені згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190: - дощові (зливові) води-тарифні, розраховані згідно правил № 190 - 189,80 тис. куб. м; - снігові (зливові) води-тарифні, розраховані згідно правил № 190 - 119,00 тис. куб. м. (т.2 а.с.37).

Річним планом ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення КП РВУВКГ на 12 місяців з 01.01.2014 у пропуску стоків через очисні споруди передбачено обсяг водовідведення дощових та снігових (зливових) вод у розмірі 308,8 тис. куб. м. Однак, КП РВУВКГ не передбачені вищезазначені обсяги на водовідведення дощових та снігових (зливових) вод в договорах з промисловими підприємствами та бюджетними організаціями, що не заперечувалось позивачем в ході судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача, що при формуванні тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення позивач здійснив розрахунки витрат на виробництво (надання) комунальних послуг, які не є економічно обґрунтованими та подав їх для встановлення НКРЕКП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість доводів представника позивача з приводу того, що НКРЕКП перевірено надані ними розрахунки тарифів, оскільки з листа НКРЕКП від 08.11.2018 №10383/15.2/7-18 вбачається, що здійснення експертизи розрахунків тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення не належить до повноважень НКРЕКП, відтак вона не проводилась. До того ж, з протоколу засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.04.2015 №28 взагалі не вбачається, що НКРЕКП при прийнятті постанови від 16.04.2015 №1257 перевірялися розрахунки, виконані КП РВУВКГ (т.2 а.с.106-145).

Встановлені в ході перевірки порушення з боку позивача стосовно витрат на оплату праці у прямих матеріальних витратах, загальновиробничих витратах, адміністративних витратах та витратах на збут позивачем не оспорюються, тому не досліджувались судом.

Що стосується дотримання позивачем строку інформування споживачів про зміну тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, судом першої інстанції зазначено наступне.

Відповідно до вимог частини шостої статті 32 Закону №1875 у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Таким чином, законодавець зобовязує виконавця послуг вводити в дію нові тарифи виключно з дотриманням цього терміну, відповідно виконавець позбавлений можливості застосовувати їх раніше ніж за 15 днів з моменту повідомлення споживачів.

Аабзацом 5 пункту 2.3 розділу ІІ Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390 визначено, що інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті субєкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах субєктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про доступ до публічної інформації, доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації:в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

З системного аналізу наведених вище приписів законодавства, можна дійти висновку, що повідомлення щодо зміни тарифів доводиться до відома споживачів у відповідній черговості з наданням переваг офіційним друкованим виданням.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом КП РВУВКГ від 28.04.2015 №108 Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення введено в дію з 01.05.2015 тарифи на централізоване водопостачання 3,89 грн за 1 куб.м (4,668 грн за 1 куб.м з ПДВ) та водовідведення 11,21 грн за 1 куб.м (13,452 грн за 1 куб.м з ПДВ).

В спірних правовідносинах позивачем була доведена інформація про зміну тарифів до споживачів шляхом опублікування на веб-сайті підприємства 16.04.2015 та у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті Трибун від 18.04.2015.

Разом з тим, у виданні територіальної громади м.Рубіжного газеті Рубіжанські новини публікацію було здійснено лише 24.04.2015.

Враховуючи, що термін введення в дію нових тарифів повинен був відбутися не раніше, ніж за 15 днів з моменту повідомлення про це споживачів, суд першої інстанції дійшов висновку що дані тарифи повинні були бути введені в дію не раніше 09.05.2015.

З огляду на те, що нові тарифи були введені в дію наказом КП РВУВКГ від 28.04.2015 № 108 з 01.05.2018, а повідомлення споживачів здійснено 24.04.2015, відповідно дані тарифи повинні бути введені в дію не раніше 09.05.2015.

Також судом встановлено, що постанова НКРЕКП від 16.04.2015 № 1257 на офіційному веб-сайті НКРЕКП розміщена - 22.04.2015, тоді як позивач опублікував на власному веб-сайті дану постанову 16.04.2015, тобто раніше, ніж вона була офіційно розміщена в НКРЕКП (т.1 а.с.129, 211).

Посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/9851/15 від 20.11.2015 як на доказ своєчасності доведення до споживачів інформації про зміну тарифів суд визнав необґрунтованими, з огляду на наступне.

Предметом розгляду у вищезазначеній справі була правомірність постанови НКРЕКП від 16.04.2015 №1257 за позовом Рубіжанської міської ради Луганської області, а також визнання незаконним дій директора КП РВУВКГ щодо не доведення до відома споживачів наміру про зміну тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

В даній справі досліджувалися питання дотримання НКРЕКП процедури встановлення тарифів КП РВУВКГ та дотримання КП РВУВКГ Порядку №390 в частині доведення до споживачів інформації щодо наміру змінити тарифи, тоді як в спірних відносинах мова йде про інформування споживачів щодо введення в дію нових тарифів. Питання формування (розрахунків) КП РВУВКГ під час розгляду даної справи не досліджувалися, також не досліджувалось питання доведення до споживачів вже існуючого (прийнятого) рішення НКРЕКП (т.2 а.с.10-24).

Щодо оскаржуваного позивачем 3 пункту припису від 31.05.2018 №24 в частині зобовязання повернути за період з 01.05.2015 по 08.05.2015 необґрунтовано нараховану суму вартості (плати) за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення гр.ОСОБА_3 у розмірі 9.66 грн шляхом проведення перерахунку розміру плати за надані послуги, судом першої інстанції зазначене наступне.

Дана вимога є похідною від вимоги позивача щодо дотримання КП РВУВКГ строку інформування споживачів про зміну тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Оскільки суд дійшов висновку про порушення позивачем встановленого чинним законодавством строку введення в дію інформації про зміну тарифів згідно постанови НКРЕКП від 16.04.2015 №1257, підстави для задоволення зазначеної вимоги позову також відсутні.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги КП РВУВКГ не підлягають задоволенню.

Наведені позивачем у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, та фактично зводяться до доводів, наведених раніше у позовній заяви, будь яких нових аргументів позивач не наводить.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції під час судового розгляду справи у повному обсязі зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у судовому рішенні, відповідають обставинам справи, та усім обставинам справи надана належна правова оцінка, а отже судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу комунального підприємства Рубіжанське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 1240/2075/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 1240/2075/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4