Справа № 826/12872/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним звіту про оцінку майна, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» про:

- визнання неправомірними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна відповідно до звіту від 09 липня 2018 року про оцінку майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22;

- визнання недійсним звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_6 від 09 липня 2018 року щодо майна: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22.

Водночас, разом з позовною заявою позивачем була подана заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №7859 від 20 грудня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем, та зупинення реалізації нерухомого майна в ДП «СЕТАМ», а саме: майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 22.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, заява про забезпечення позову задоволена частково, а саме: заборонено відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України та іншим особам, у тому числі Державному підприємству «СЕТАМ», вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект», а саме, майнового комплексу, загальною площею 8 526,3 квадратних метрів, який знаходиться за адресою місто Київ, вулиця Жмеринська, 22, в рамках виконавчого провадження №55614508 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича №7859 від 20 грудня 2017 року - до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №826/12574/18.

За результатами розгляду вказаної справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року скасовано заходи забезпечення адміністративного позову у справі №826/12872/18, застосовані ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що за час ухвалення рішення у справі обставини, що зумовлювали необхідність вжиття заходів забезпечення позову, не знайшли свого документального підтвердження, тому наявні правові підстави для скасування таких заходів, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу.

При цьому посилається на непослідовність дій суду, оскільки спочатку суд посилається на необхідність вжиття заходів забезпечення позову до набрання рішенням по суті законної сили, проте відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд змінює свій підхід до питання вжиття заходів забезпечення позову, при цьому не враховуючи права позивача на апеляційне оскарження рішення по суті справи, що в силу ст. 255 КАС України відкладає момент набрання судовим рішенням законної сили. Більш того, при апеляційному перегляді зазначеного рішення місцевого адміністративного суду, Шостий апеляційний адміністративний суд може не погодитись з висновками Окружного адміністративного суду м. Києва, що викладені в рішенні від 11 грудня 2018 року, в результаті чого існує можливість його скасування. Однак, скасування заходів забезпечення позову однозначно призведе до порушення прав та інтересів позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч.1 статті 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених норм вбачається, що скасування заходів забезпечення позову є правом суду, а не обов'язком, оскільки належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх скасування залежить від вмотивованості клопотання учасника справи, який його заявляє.

Відтак, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

Натомість, як зазначалося вище, в розглядуваному випадку судом першої інстанції вже прийнято рішення по суті справи, яким відмовлено в задоволенні позову, у зв'язку з чим недоцільно залишати в дії заходи забезпечення позову, оскільки суд дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно, а права позивача не порушено.

Посилання апелянта на не врахуванням судом права позивача на апеляційне оскарження рішення по суті справи, що в силу ст. 255 КАС України відкладає момент набрання судовим рішенням законної сили, а також на те, що при апеляційному перегляді зазначеного рішення місцевого адміністративного суду Шостий апеляційний адміністративний суд може не погодитись з висновками Окружного адміністративного суду м. Києва та скасувати його, розцінюється судом критично, оскільки апеляційне оскарження рішення є правом, а не обов'язком сторін. Тобто, Окружний адміністративний суд м. Києва не міг заздалегідь знати про намір та бажання позивача оскаржувати його рішення як і передбачити можливість скасування такого рішення вищою інстанцією. Позиція ж апелянта ґрунтується виключно на вірогідностях та припущеннях, що жодним чином не може бути покладено в основу аргументації судового рішення.

Окремо слід зазначити, що КАС України надано позивачу право звернутися із заявою про вжиття заходів забезпечення позову і до суду апеляційної інстанції також. Тобто, скасування оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову, як і відмова в задоволенні позову, не позбавляє скаржника права заявити відповідне клопотання разом з апеляційною скаргою. Позивачем жодних дій щодо забезпечення позову під час апеляційного провадження здійснено не було, пояснень з даного приводу не надано.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТММ-Будкомплект» наполягає на необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України та іншим особам, у тому числі ДП «СЕТАМ, вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, яке належить на праві власності TOB «ТММ - Будкомплект», а саме, майнового комплексу, загальною площею 8 526,3 квадратних метрів, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Жмеринська, 22, в рамках виконавчого провадження №55614508 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича №7859 від 20 грудня 2017 року - до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №826/12872/18.

Натомість, як було зазначено самим позивачем в апеляційній скарзі, станом на дату подачі апеляційної скарги, спірне майно вже відчужено, а виконавче провадження було закінчено, про що апелянтом було надано відповідні докази.

Факт відчуження спірного майна вказує на те, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову, які вказані у статті 150 КАС України, наразі відсутні. Адже немає необхідності зупиняти реалізацію майна, яке вже відчужено. Вжиття таких заходів забезпечення позову наразі є не неактуальним.

Крім того, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення торгів у виконавчому провадженні, яке вже є закінченим явно суперечить цілям інституту забезпечення позову, оскільки таке забезпечення позову не знайде свого реального дотримання. Так, підстави для забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч його цілям при формальному дотриманні процесуальних вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при скасуванні заходів забезпечення адміністративного позову у справі №826/12872/18, застосовані ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року, неправильно застосовано норми процесуального права, які регулюють дане питання.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ - Будкомплект» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.