Справа № 140/593/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/593/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Смокович В.І., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо не призначення пенсії на пільгових умовах; зобов'язання Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області призначити пенсію на пільгових умовах із зарахуванням у пільговий стаж роботу на Новолоцькому бавовно-паперовому комбінаті "Приволжська комуна" з 05 вересня 1981 року по 16 травня 1987 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як установлено, відповідачем у позовній заяві визначено Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області, однак позовні вимоги заявлено до Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області.

Окрім того, звертаємо увагу, що відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Водночас, у поданій позовній заяві статус ОСОБА_1 визначено як заявник, що суперечить наведеній нормі.

Статтею 94 КАС України встновлено порядок подання письмових доказів та вимоги до них.

Відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою, п'ятою статті 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

У порушення вказаних норм, докази, додані до позовної заяви, не засвідчені належним чином, зокрема, не зазначено дату засвідчення копій, а тому такі копії документів не можуть вважатись письмовими доказами.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частина друга статті 122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як установлено, позивач звернулась до суду із даним позовом 07 березня 2019 року та оскаржує бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо не призначення їй пенсії на пільгових умовах та просить зобов'язати пенсійний орган призначити їй пенсію на пільгових умовах із зарахуванням у пільговий стаж роботу. У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що рішення Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 12 липня 2018 року, у якому констатовано відсутність у неї необхідного пільгового стажу, вона отримала у кінці вересня 2018 року без зазначення конкретної дати, при цьому на підтвердження вказаної обставини не надала жодного доказу.

Таким чином, у зв'язку із не зазначенням ОСОБА_1 дати, коли вона дізналася про свої порушені права, свободи або інтереси та не підтвердженням вказаної обставини належними доказами (конверт із календарним штемпелем відділення поштового зв'язку, розписка про отримання документа тощо) позбавляє можливості встановити обставини щодо дотримання останньою шестимісячного строку для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

ОСОБА_1 заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску не надала, конкретну дату, коли їй стало відомо про порушене право не вказала, відповідних доказів не долучила.

Згідно із частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

ОСОБА_1 у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом: подання нової редакції позовної заяви із визначенням її статусу як позивача, визначення належного відповідача або формулюванням позовних вимог до вказаного відповідача; зазначення конкретного терміну, коли їй стало відомо про порушення її прав, свобод чи інтересів із наданням відповідних доказів; у випадку необхідності - подання належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, надання доказів поважності причин його пропуску. Також, позивачу необхідно подати суду належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви у двох примірниках.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.І. Смокович