Справа № 191/185/19(2-а/191/1/19)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2019 року м. Дніпросправа № 191/185/19(2-а/191/1/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1В.)., прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора 2-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

14 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №836908 від 04.01.2019 року. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач дійсно керував транспортним засобом ДАФ д.н.з АЕ8786НР на автошляху М-28.В в цей час його автомобіль було зупинено з невідомих підстав, перевіривши документи працівник патрульної поліції обійшов автомобіль та зазначив, що на автомобілі позивача відсутній бризковик. Позивач зазначає, що у звязку з поганим дорожнім покриття він під час руху загубив бризковик та рухався до місця ремонту. Однак, відповідач не врахував його пояснень, та безпідставно склав постанову. Також позивач вказує, що відповідачем було незаконно зупинено його на дорозі, не забезпечено належного розгляду справи, оскільки справу було розглянуто на місці зупинки авто. Також, позивач посилається на порядок проведення перевірки технічного стану авто, зазначає, що відповідачем не було належним чином встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виключає можливість застосування штрафних санкцій.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 року адміністративний позов задоволено: визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ№836908 від 04.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340.00 грн.. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем було правомірно прийнято постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки позивачем допущено порушення п. 31.4 ПДР України, а саме на автомобілі яким керував позивач був відсутній бризковик, що не заперечує сам позивач. Заявник апеляційної скарги зазначає, що автомобіль позивача не рухався, а стояв без увімкненої аварійної сигналізації, тому відсутні підстави вважати, що позивач рухався до місця ремонту. Також, третя особа вказує, що відповідачем було дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи не порушувалось прав та законних інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що інспектором 2-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ОСОБА_3 прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ№836908 від 04.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340.00 грн..

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2 04.01.2019 року, керував транспортним засобом DAF 95 XF 480 АЕ8786НР із відсутнім передбаченим конструкцією грязово-захисним бризковиком, чим порушив п. 31.4.7 «е» ПДР України керував транспортним засобом у якого відсутні передбачені конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Вважаючи постанову протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправною, прийнятою без належного зясування відповідачем обставин справи та без наявності доказів на користь вини водія.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 31.4.7 «е», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів справи ні відповідачем, ні третьою особою не долучено жодних доказів на користь підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, описаного в постанові від 04.01.2019 року.

Третя особа в своїй апеляційній скарзі зазначає, що позивач визнає той факт, що в нього були відсутні бризковики, також третя особа зазначає, що позивач не рухався до місця ремонту транспортного засобу, а стояв припаркований без увімкненої аварійної світлової сигналізації, що свідчить підтвердженням порушення ним вимог ПДР.

Дійсно, позивач в адміністративному позові наголошує на тому, що він керуючи транспортним засобом рухався до місця ремонту, оскільки під час руху у звязку з поганим покриттям дороги загубив бризковики. (а.с. 1-8)

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Із системного аналізу вищевказаних приписів, що регулюють безпеку дорожнього руху, вбачається, що у випадку виникнення в дорозі несправностей, які неможливо одразу усунути, водій повинен рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту. Поряд із цим, у випадку виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 цих Правил, рух категорично заборонено.

Отже, з огляду на те, що позивач під час руху втратив бризковики, тобто його автомобіль не відповідав вимогам конструкції автомобіля, експлуатація автомобіля відповідно до п. 31.4.7 була заборонена, відтак позивач не мав права здійснювати подальший рух на автомобілі в тому числі і до місця його ремонту, а в силу приписів п. 31.5 ПДР повинен був вжити заходів для того, щоб прибрати автомобіль за межі проїзної частини дороги.

Таким чином, з урахуванням наведеного, та з огляду на доводи позивача з приводу руху транспортного засобу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем було допущено адміністративне правопорушення у вигляді керування автомобіля, експлуатація якого заборонена, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку проведення технічного огляду автомобіля, що свідчить про не встановлення належним чином обставин щодо невідповідності автомобіля вимогам передбаченим конструкторським умовам, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затверджений наказом МВС України №534 від 13.10.2008 року, визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку

наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України «Про міліцію».

Тобто, вказаний Порядок прийнятий на виконання приписів Закону, який втратив чинність, та визначає процедуру та порядок проведення огляду транспортних засобів на їх технічну відповідність між періодичними технічними оглядами.

При цьому, ні Порядок, ні чинне законодавство не передбачає такої умови для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за вимог порушення п. 31.4.7 «е» ПДР України, як складення співробітником патрульної поліції акту за наслідками проведення комплексного технічного огляду транспортного засобу.

Таким чином, доводи позивача з приводу недотримання відповідачем порядку проведення технічного огляду автомобіля із посиланням на Порядок, затверджений наказом МВС України №534 від 13.10.2008 року, як підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Також, суд вважає необгрунтованими і посилання позивача на порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме здійснення розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження УПП в Дніпропетровській області, з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів позивача з приводу незаконної зупинки позивача, порушення відповідачем вимог закону в частині не розяснення прав позивача під час розгляду справи, не повідомлення йому причин зупинки не представлення себе відповідачем, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вказуючи про допущені відповідачем порушення вимог Закону при зупинці позивача, розгляді адміністративної справи, позивачем до суду не надано жодних доказів на користь вказаних фактів.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було допущено такі порушення вимог законодавства як неповідомлення причин зупинки, не представлення себе водію, не розяснення прав позивача під час розгляду справи.

Стосовно причин зупинки позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» підставами для зупинки транспортного засобу співробітникам поліції є, зокрема: порушення водієм Правила дорожнього руху; наявність очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Оскільки, транспортний засіб, яким керував позивач мав очевидні технічні несправності, а експлуатація транспортного засобу з такими несправностями є порушенням вимог норм ПДР України, суд апеляційної інстанції вважає, що зупинка транспортного засобу позивача була законною.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 року в адміністративній справі №191/185/19 (2а/191/1/19) скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай