Справа № 580/447/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року справа № 580/447/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 17.09.2018 з урахуванням встановленого судом права;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 17.09.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до пункту 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням встановленого судом права на перерахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 823/2128/18 визнано право позивач на отримання пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити позивачеві перерахунок пенсії з 01.06.2018 з виплатою різниці перерахованих сум із вказаної дати до моменту фактичного перерахунку.

Головним управлінням не відомо з яких підстав, самостійно визначено дату проведення перерахунку пенсії 16.09.2018 і саме Головним управлінням обмежено виплату, тобто поточні платежі не нараховуються, на даний час позивач отримує пенсію в розмірі, який був до 01.06.2018.

Позивач стверджує, що ним вжито всіх заходів для виконання рішення суду, які результату так і не дали, а тому 17.01.2019 ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Головного управління про здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог пункту 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 17.09.2018.

Головне управління, розглянувши заяву позивача, надало письмову відповідь від 28.01.2019 за № 9676/03-21 про те, що перерахунок пенсії за рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 № 823/2128/18, яке набрало законної сили 16.08.2018, проведено 17.09.2018. Після перерахунку розмір пенсії з 01.06.2018 становить 11541,29 грн. Доплата з 01.06.2018 по 16.09.2018 (до моменту здійснення перерахунку) складає 1260,17 грн. Доплату пенсії за період з 16.08.2018 по 16.09.2018 в сумі 3742,77 грн нараховано та виплачено в жовтні 2018 року, а з 17.09.2018 виплата пенсії здійснюється відповідно до чинного законодавства у розмірі 7974,92 грн, виплата доплати пенсії за період з 01.06.2018 по 15.08.2018 (по дату набрання законної сили рішенням суду) в сумі 8858,40 грн буде здійснено у Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26 лютого 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, останній не набув права на перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим управлінням правомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Законів України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як ліквідатор, особа з інвалідністю І групи.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 823/2128/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1, ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити з 01.06.2018 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2018 до моменту здійснення перерахунку.

05 жовтня 2018 року Головне управління розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду у справі № 823/2128/18 та повідомило позивачеві, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з прийнятим судом рішенням у справі № 823/1944/18 проведено 17.09.2018 та нараховано доплату пенсії за період 01.06.2018 по 16.09.2018, а доплату пенсії за період з 01.06.2018 по 15.08.2018 (по дату набрання законної сили рішенням суду) в сумі 8858,40 грн буде здійснено у Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

17.01.2019 позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив здійснити з 17.09.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до п.3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом № 9676/03-21 від 28 січня 2019 року Головне управління повідомило позивачеві, зокрема, що перерахунок пенсії згідно з прийнятим судом рішенням проведено 17.09.2018. Після перерахунку розмір пенсії позивача з 01.06.2018 становить 11541,29 грн. Доплата з 01.06.2018 по 16.09.2018 (до моменту здійснення перерахунку) складає 12601,17 грн. Доплату пенсії за період з 16.08.2018 по 16.09.2018 в сумі 3742,77 грн нараховано та виплачено в жовтні 2018 року. З 17.09.2018 виплата пенсії здійснюється відповідно до чинного законодавства у розмірі 7974,92 грн. Виплата пенсії за період з 01.06.2018 по 15.08.2018 (по дату набрання законної сили рішенням суду) в сумі 8858,40 грн буде здійснено у Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу з 21 листопада 1973 року по 30 жовтня 1975 року відповідно до даних військового квитка серії НУ № 6857370, в той час, як службові обовязки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС виконував у період з 06 червня 1986 року по 25 червня 1986 року. Тобто, на час участі ліквідації наслідків на ЧАЕС позивач дійсну строкову службу не проходив.

Згідно частиною шостою статті 2 Закону України Про військовий обовязок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Частиною сьомою статті 2 Закону України Про військовий обовязок і військову службу строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Статтею 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 березня 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-XII) встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, повязаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно до примітки до статті 10 Закону № 796-XII тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобовязані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобовязані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, законодавство визначає декілька окремих категорій серед військовослужбовців за критерієм виду військової служби, одним з яких є строкова військова служба.

Частиною третьою статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з пятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено лише одну категорію військовослужбовців, які мали право на обчислення пенсії з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій частину третю статті 59 Закону № 796-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій розширено в межах певної категорії військовослужбовців перелік осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, також на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, та осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період, як визначення певної категорії серед всіх військовослужбовців, на яких розповсюджується норма статті 59 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

15 листопада 2017 року (після внесення змін до статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) постановою Кабінету Міністрів України за № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210), а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи замінено словами і цифрами статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, наведеним підтверджується, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.

При цьому особам, які отримують пенсію на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ, пенсія розраховується за пунктом 9 Порядку № 1210.

Отже, оскільки на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, то останній не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за частиною 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби, у звязку з чим положення частини 3 статті 59 Закону № 796 на нього не поширюються.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11 грудня 2018 року у адміністративній справі № 822/1346/18.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача з 17.09.2018 не призведе до зменшення розміру пенсії, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Стосовно посилання позивача, на рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 823/2128/18 від 04.07.2018, суд зазначає таке.

Так, вказаним рішенням визнано право позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити позивачеві перерахунок пенсії з 01.06.2018 з виплатою різниці перерахованих сум із вказаної дати до моменту фактичного перерахунку.

Отже, відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону № 1404-VІІІ рішення є обовязковим та підлягає виконанню на всій території України.

Як свідчать матеріали справи, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 823/2128/18 в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2018 Головним управління Пенсійного фонду в Черкаській області виконане, що підтверджується листом № 9676/03-21 від 28.01.2019.

Щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 823/2128/18 в частині виплати ОСОБА_1 різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2018 до моменту здійснення перерахунку, суд зазначає таке.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі Порядок № 649).

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Отже, рішення судів, якими зобовязано органи Пенсійного Фонду України здійснити перерахунок пенсії особам згідно Порядку № 649 будуть виконуватися безпосередньо Пенсійним фондом України за рахунок коштів передбачених у Державному бюджеті після створення в Пенсійному фонді України реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

На підставі аналізу зазначених норм суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення Головним управлінням в частині виплати ОСОБА_1 різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2018 до моменту здійснення перерахунку за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Окрім того, як зазначає відповідач, що доплату пенсії за період з 16.08.2018 по 16.09.2018 в сумі 3742,77 грн нараховано та виплачено в жовтні 2018 року, а з 17.09.2018 виплата пенсії здійснюється відповідно до чинного законодавства у розмірі 7974,92 грн, виплата доплати пенсії за період з 01.06.2018 по 15.08.2018 (по дату набрання законної сили рішенням суду) в сумі 8858,40 грн буде здійснено у Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Суд наголошує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 823/2128/18 зобовязано здійснити перерахунок пенсії позивачеві без встановлення дати, а тому не є помилкою чи не виконанням рішення встановлення відповідачем дати проведення перерахунку, а саме 16.09.2018.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 5 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як уже зазначалося, Верховний Суд у своїй постанові від 11 грудня 2018 року у адміністративній справі № 822/1346/18 висловив позицію, що частина третя статті 59 Закону № 796-XII визначає окрему категорію військовослужбовців, які: брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, обєднаних фактом того, що відповідна участь здійснювалась у період проходження строкової військової служби.

Таким чином, враховуючи те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, то позивач не має права на перерахунок пенсії з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, при винесенні рішення у адміністративній справи справі № 580/447/19 суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у адміністративній справі № 822/1346/18.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (19634, Черкаська область, Черкаський район, с. Хацьки, вул. Лесі Українки, 61, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.03.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк