Справа № 0540/8411/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №0540/8411/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2 (на підставі ордеру)

відповідач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Кочанова П.В.) від 27 грудня 2018 року (повний текст складено 28 грудня 2018 року у м.Словянську) по справі №0540/8411/18-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу від 30.08.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов про скасування постанови про накладення штрафу від 30.08.2018 року №ДЦ729/1291/АВ/П/МГ- ФС в сумі 148 920,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано приписи підпункту 3 пункту 14 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМУ від 26.04.2017 року №295, яким передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування обєктів відвідування має право, а не зобовязаний подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акту або припису. Позивач зазначив, що в порушення вимог ч.1 ст.7 КАС України судом невірно застосовані приписи трудового законодавства України, що регулюють питання індексації заробітної плати. На думку позивача індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою, а не є мінімальною гарантією в оплаті праці. Пунктом 28 Порядку №295 передбачено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення обєкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються. Позивач також зазначив, що в порушення ч.5 ст.242 КАС України судом не враховано позицію Верховного Суду при виборі застосування норми права до спірних правовідносин по справі №804/7745/16 (щодо мінімальних гарантій в оплаті праці). Судом та державним органом необґрунтовано не враховано факт співрозмірності розміру штрафу вчиненому порушенню, а також не враховано обєктівні обставини не проведення індексації заробітної плати (проведення хірургічної операції по заміні серцевого клапана). Крім того не враховано приписи абз.2 п.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затв. постановою КМУ від 17.07.2013 року №509, оскільки штраф накладено на підставі акту інспекційного відвідування, що не передбачено вказаною нормою.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного зясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована Виконавчим комітетом Словянської міської ради Донецької області в якості фізичної особи підприємця 03.12.1997 року, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 30.07.2018 року № 888 головному державному інспектору відділу з контролю східного напрямку управління з питань праці доручено в термін з 02.08.2018 року, тривалістю 2 робочі дні, з питань дотримання законодавства про оплату праці в частині не проведення індексації заробітної плати провести інспекційне відвідування та при проведенні інспекційного відвідування дотримуватись вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На підставі зазначеного наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області видано направлення на проведення інспекційного відвідування субєкта господарювання від 30.07.2018 року № 584/04.4/15-14-12.

Повідомленням про проведення інспекційного відвідування субєкта господарювання від 31.07.2018 року № 04.4-13-6/8002-18 повідомлено позивача про проведення інспекційного відвідування щодо дотримання вимог законодавства про працю, місцезнаходження обєкта відвідування: вул. Чичеріна, буд. 14, м. Словянськ, фактична адреса: вул. Льва Толстого, м.Словянськ, Донецька область (Центральний ринок, магазин «Ванда»).

Вказане направлення про проведення інспекційного відвідування від 30.07.2018 року та повідомлення від 31.07.2018 року отримано позивачем 02.08.2018 року особисто під підпис.

За результатами проведення інспекційного відвідування Інспектором праці Головного управління Держпраці у Донецькій області було складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДЦ729/1291/АВ від 03.08.2018 року) та Припис «Про усунення виявлених порушень» №ДЦ729/1291/АВ/П від 06.08.2018 року.

Також, судом встановлено, що позивач був присутнім під час проведення інспекційного відвідування, з актом перевірки ознайомлений під підпис, заперечень письмових не надав.

Рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДЦ 729/1291/АВ/П/МГ від 09.08.2018 року вирішено розглянути справу про накладення штрафу згідно абзацу 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України 21.08.2018 року о 9 год. 30 хв. за адресою Головного управління Держпраці у Донецькій області: 84301, м. Краматорськ, вул. Паркова, 43а. Листом від 09.08.2018 року № 04.4-13-6/8388-18 Головне управління Держпраці у Донецькій області повідомило позивача про розгляд справи про накладення штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_4

21 серпня 2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області від позивача надійшла заява від 20.08.2018 року про перенесення розгляду справи по накладенню штрафу у звязку з погіршенням стану здоровя (вх. № 11695/5-14-3/18 від 21.08.2018 року).

Крім цього, 21 серпня 2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області від позивача надійшло повідомлення від 21.08.2018 року, зареєстроване Головним управлінням 21.08.2018 року за вхідним номером 11696/15-14-3/18 щодо здійснення нарахування та виплати індексації працівникам за період з червня 2017 по грудень 2017 року. До повідомлення була надана відомість нарахування та виплати індексації по заробітній платі за 2017 рік, з якої вбачалось, що індексація виплачена працівникам 21.08.2018 року в повному обсязі, що свідчить про усунення позивачем порушень вимог припису від 06.08.2018 року №ДЦ 729/1291/АВ/П.

Протоколом № 04-17-17/046 від 21.08.2018 року перенесено розгляд справи про накладення штрафу на 30.08.2018 року на 10 год. 00 хв.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі Акту інспекційного відвідування №ДЦ729/1291/АВ від 03.08.2018 року, заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідно до пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 та на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 729/1291/АВ/П/МГ-ФС від 30.08.2018 року у розмірі 148920,00 грн.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі по тесту - КЗпП) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року №8 Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок №295) згідно п.1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктом 6 пункту 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться: за інформацією, у тому числі, Пенсійного фонду України та його територіальних органів про - роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України «Про відпустки»; - роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспекційне відвідування позивача було проведене відповідачем на підставі листа (інформації) Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23.05.2018 року № 13586/05 про порушення стосовно працівників законодавства про працю та згідно наказу від 30.07.2018 року № 888.

Крім цього, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України №1985-IV (1985-15) від 08 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем перевірку позивача було проведено правомірно в межах повноважень та за наявності підстав, визначених Порядком.

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 729/1291/АВ/П/МГ-ФС від 30.08.2018 року на позивача накладено штраф у розмірі 148920,00грн.

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

За приписами пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб'єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення зафіксовані в акті перевірки.

Як встановлено судом, спірна постанова прийнята відповідачем на підставі акту інспекційного відвідування №ДЦ 729/1291/АВ від 03.08.2018 року, яким встановлено, що позивачем в порушення ч.6 ст.95 КЗпП, ст. 33ЗУ «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не була нарахована індексація з червня по грудень 2017 року 4 працівникам, а саме:

-ОСОБА_5, продавцю, відповідно до відомостей нарахування заробітної плати за січень грудень 2017 року індексація у червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року не нараховувалась;

- ОСОБА_6, продавцю, відповідно до відомостей нарахування заробітної плати за січень грудень 2017 року індексація у червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року не нараховувалась;

-ОСОБА_7, продавцю, відповідно до відомостей нарахування заробітної плати за січень грудень 2017 року індексація у червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року не нараховувалась;

-ОСОБА_8, продавцю, продавцю, відповідно до відомостей нарахування заробітної плати за січень - серпень 2017 року індексація у червні, липні та серпні 2017 року не було нараховувалась.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 4 ст. Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі по тексту Порядок №1078), згідно п.1 якого цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантії та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 у разі, коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно до відпрацьованого часу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підвищення посадових окладів працівникам позивача відбулось у січні 2017 року (згідно відомості нарахування заробітної плати за січень 2017 року). Таким чином обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації повинно здійснюватись з лютого 2017 року. Відповідно до даних Державної служби статистики України приріст індексу споживчих цін перевищив поріг 103 відсотки у травні 2017 року, отже підвищення грошових доходів громадян у звязку з індексацією повинно здійснюватися з 01 червня 2017 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивач мав провести працівникам індексування заробітної плати за період з червень- грудень 2017 року.

Відповідно до абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексація визначена державною соціальною гарантією, що надається населенню з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За приписами частини другої статті 19 цього Закону державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Норми та гарантії в оплаті праці, передбачені частиною 1 статті 12 Закону України «Про оплату праці» та Кодексу законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Частиною 6 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Отже, індексація заробітної плати віднесено до мінімальних державних гарантій.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Касаційного адміністративного суду України у складі Верховного суду від 12.04.2018 р. по справі №816/2325/16 (справа №809/438/17).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно прийнято спірну постанову про накладення штрафу.

Посилання позивача на ті обставини, що ним виконано у встановлений строк вимоги припису, а тому відповідачем протиправно накладено на нього штраф з огляду на норми ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V та пункту 28 Порядку № 295, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спірною постановою на позивача накладено штраф на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Крім того, норми ч.11 ст.7 Закону №877-V відсутні у переліку норм наведеному у частині 5 статті 2 Закону №877-V, дотримання яких для відповідача є обов'язковим.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що до даного випадку норми ч.11 ст.7 Закону №877-V не застосовуються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018р. по справі №697/2073/17, від 12.04.2018р. № 816/2325/16.

Посилання позивача на правову позицію Верховного суду у справі №804/7745/16 колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки у наведеному рішенні викладено правову позицію з інших питань, а саме щодо ототожнення гарантій, визначених галузевою угодою, та мінімальних державних гарантій.

Посилання позивача на порушення приписів абз.2 пункту 2 Порядку №509 колегія суддів вважає помилковим , оскільки як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірна постанова була прийнята відповідачем на підставі акту інспекційного відвідування №ДЦ 729/1291/АВ від 03.08.2018 року, яким встановлено, що позивачем в порушення ч.6 ст.95 КЗпП, ст. 33ЗУ «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року по справі №0540/8411/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року по справі №0540/8411/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.Д. Компанієць

ОСОБА_1