Справа № 540/176/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/176/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю

позивача ФОП ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного управління юстиції у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

28 січня 2019 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1А.) звернулася до суду з позовом до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, Суворовський РВ ДВС ГТ УЮ у Херсонській області), у якому просить визнати бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язати вчинити певні дії, закривши виконавче провадження № 57659864.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що у провадженні Суворовського РВ ДВС ГТ УЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження № 57659864 з виконання постанови Головного управління Держпраці у Миколаївській області від 10.09.2018 р. № МК 1264/436/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380 грн., яке відкрито на підставі заяви стягувача - ГУ Держпраці у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2018 р. № 02/4872, проте, за позицією позивача, підписана не уповноваженою особою. Так, позивач вказує, що згідно витягу з ЄДР посадова особа, яка підписана вказану заяву, а саме, заступник начальника управління ОСОБА_3, не відноситься до переліку осіб, яким надано право вчиняти юридичні дії від імені ГУ Держпраці у Миколаївській області. Отже, за твердженням позивача, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження № 57659864 не дотримано вимоги пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, а саме, не перевірено повноваження особи, яка звернулася з заявою про примусове виконання рішення, що свідчить про безпідставність та протиправність відкриття вказаного виконавчого провадження. При цьому, позивач вказує, що 18.01.2019 р. нею було отримано від начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмову у задоволені клопотання про закриття виконавчого провадження № 57659864, що на думку позивача свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.03.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 11.03.2019 р.

11.03.2019 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти її задоволення, оскільки вважає, що доводи позивача про те, що заява стягувача в особі Управління Держпраці у Миколаївській області від 02.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження підписана не уповноваженою особою, не відповідають дійсності. Так, відповідач, вказує, що дана заява виготовлена на фірмовому бланку та підписана посадовою особою вказаного органу державної влади, а саме - заступником начальника управління ОСОБА_4, чим спростовується вказаний довід позивача.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом, 10.09.2018 р. заступником начальника управління Держпраці у Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову № МК1264/436/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380 грн., строк пред'явлення до виконання до 10.12.2018 р.

12.11.2018 р. Управління Держпраці у Миколаївській області в особі заступника начальника управління ОСОБА_3 звернулося до Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області з заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення, у якій просить прийняти до виконання постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 10.09.2018 р. № МК1264/436/АВ/П/ТД-ФС та стягнути з ФОП ОСОБА_1 штраф у сумі 223 380 грн.

17.11.2018 р. постановою старшого державного виконавця Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження № 57659864 з виконання постанови Управління Держпраці у Миколаївській області від 10.09.2018 р. № МК1264/436/АВ/П/ТД-ФС, де боржником зазначено ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), документ вступив в законну силу 10.09.2018 р.

10.12.2018 р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до начальника Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області з клопотанням про здійснення контролю у виконавчому провадженні, за змістом якого, просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57659864, оскільки вважає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня довіреність на представника стягувача, в особі заступника начальника управління ОСОБА_3, яка від імені Управління Держпраці у Миколаївській області підписала заяву про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2018 р. № 02/4872, що свідчить про безпідставність відкриття виконавчого провадження № 57659864 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380 грн.

10.01.2019 р. листом - відповіддю за № 2308 начальник Суворовського РВДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області повідомив ОСОБА_1 про те, що доводи, викладені в клопотання стосовно протиправності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не відповідають дійсності, оскільки державним виконавцем винесено постанову у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Одночасно роз'яснено позивачу, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби можуть бути оскаржені сторонами до суду.

Не погоджуючись з вказаною відповіддю відповідача та вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує про наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно ст.1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Приписами ст.5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п. 1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ)

Як встановлено судом, протиправну бездіяльність відповідача, ФОП ОСОБА_1 пов'язує з невжиттям начальником Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області заходів щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 57659864 внаслідок звернення ФОП ОСОБА_1 з таким клопотанням, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у даному випадку, це постанова постанови Управління Держпраці у Миколаївській області від 10.09.2018 р. № МК1264/436/АВ/П/ТД-ФС, де боржником зазначено ФОП ОСОБА_1, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця щодо виконання постанов територіальних органів Держпраці можуть бути оскаржені боржником виключно до відповідного адміністративного суду.

При цьому, суд зауважує, що приписами ч. 3 ст. 74 цього Закону не передбачено право боржника - ФОП ОСОБА_1 оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, отримавши клопотання боржника ФОП ОСОБА_1 про здійснення контролю у виконавчому провадженні, яке фактично за своїм змістом є скаргою на рішення державного виконавця, начальник Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області правомірно не здійснив розгляд вказаного клопотання по суті, а роз'яснив боржнику його право на оскарження рішень, дії чи бездіяльності виконавця до суду, що відповідає положенням ст. 74 Закону № 1404-VІІІ.

При цьому, суд вважає за необхідне надати правову оцінку діям відповідача на предмет дотримання ним вимог Закону України " Про звернення громадян", оскільки в судовому засіданні позивачем було звернуто увагу суду на вказану обставину.

Так, суд вказує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляд (стаття 7 Закону).

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає, що Суворовським РВ ДВС м. Херсона ГТ УЮ у Херсонській області з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості було розглянуто звернення позивача, чим дотримано вимоги Закону України " Про звернення громадян ".

Щодо доводу позивача про те, що заява Управління Держпраці у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження підписана не уповноваженою особою, та, як наслідок, протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, то суд зазначає наступне.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5. (далі Інструкція № 512/5)

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини.

До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження № 57659864 судом встановлено, що дійсно заява стягувача Управління Держпраці у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення підписана заступником начальника управління ОСОБА_3 Проте, документ який підтверджує повноваження вказаної посадової особи стягувача в матеріалах виконавчого провадження відсутній.

Натомість, вказана обставина не може вплинути на вирішення даних спірних правовідносин по суті, оскільки предметом їх розгляду є протиправна бездіяльність відповідача та зобов'язання вчинити дії шляхом закриття виконавчого провадження. При цьому, суд вказує, що вирішення спірних питань щодо дотримання державним виконавцем обов'язків при відкритті виконавчого провадження є предметом судового розгляду при оскарженні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як встановлено частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами протиправну бездіяльність відповідача, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 14, 90, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження 73000, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (місце знаходження 73003, м. Херсон, вул. Б. Мозолевського, буд. 2, , e-mail ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 105000000