Справа № 826/9225/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2019 року № 826/9225/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРБОН-ІНВЕСТ" (93302, Луганська область, Попаснянський район, м. Попасна, вул. Леніна, буд. 155-В)

до

Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8)

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРБОН ІНВЕСТ» (далі по тексту – позивач) з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту – відповідач), в якому (з урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог) просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкової накладної №17 від 16 березня 2018 року, податкової накладної №9 від 21 березня 2018 року, податкової накладної №10 від 27 березня 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» ();

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» ():

- податкову накладну №17 від 16 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 29 березня 2018 року в 08:22:19;

- податкову накладну №9 від 21 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 28 березня 2018 року в 11:51:19;

- податкову накладну №10 від 27 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 28 березня 2018 року в 11:51:24;

- стягнути з Державної фіскальної служби України судові витрати у розмірі 5 286,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» належним чином виконало свої зобов’язання та надіслав відповідачу письмові пояснення та весь перелік документів, зазначених у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, однак товариству безпідставно відмовлено у реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на те, що платником не надані копії розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.

Додатково представник позивача стверджував, що ним під час адміністративного оскарження рішень відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних від 02 травня 2018 року №1344/37134168/2, №1343/37134168/2, №1348/37134168/2, №1346/37134168/2, №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 повторно було надано всі необхідні документи та пояснення до скарг, які беззаперечно свідчать про реальність здійснення операцій та безпідставну відмову в реєстрації податкових накладних. При цьому, норми чинного законодавства саме на позивача покладають обов’язок доведення факту неподання позивачем документів, необхідних для підтвердження реалізації товарів (робіт/послуг).

Крім того, представник позивача зазначив, що Податковим кодексом визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. вказані податкові накладні не дають права покупцям на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, не звільняють продавця від обов’язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податкових накладних, до суми податкових зобов’язань за відповідний звітний період. Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Представник відповідача копію вказаної ухвали суду від 18 червня 2018 року отримав 25 червня 2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

17 липня 2018 року до суду надійшов відзиві на адміністративний позов, у якому представник Державної фіскальної служби України зазначив, що дії Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є правомірними, оскільки позивачем всупереч вимог пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, не надано розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а відтак платником податків не доведено реальність господарських операцій, не надано належних доказів щодо оплати товару (вугілля), тобто до контролюючого органу не надано пакет документів, визначений законодавством.

Додатково представник відповідача повідомив, що з 22 березня 2018 року запроваджено дворівневу систему прийняття рішень Державною фіскальною службою – регіональний та центральний.

13 серпня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що відповідачем допущено грубі порушення щодо незазначення в квитанціях конкретного чіткого критерію ризиковості платника податків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Позивач звернув увагу, що у квитанціях не вказано ані конкретного виду критерію ризиковості платника податку, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений пунктом 14 Порядку №117.

Додатково представник позивача повідомив, що на підтвердження часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-фінансова компанія «Восток» за реалізований товар по договору поставки №01-05/18 від 05 січня 2018 року позивачем надано платіжне доручення №231 від 02 березня 2018 року, №236 від 13 березня 2018 року, №237 від 15 березня 2018 року, які за своєю формою відповідають вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні та проведені банком платника податків в установленому порядку і строки, про що наявна відмітка у платіжному дорученні.

Крім того, представником позивача подано до суду додаткові пояснення до відповіді на відзив, у яких повідомлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» належним чином виконало свої зобов’язання та надіслав відповідачу письмові пояснення та весь перелік документів, зазначених у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117.

З огляду на викладене вище та відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Углеспром» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» (постачальник) 06 жовтня 2017 року укладено договір поставки №01-06/10, згідно умов якого постачальник зобов’язується поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Углеспром» зобов’язується прийняти і оплатити вугілля марок (товар), визначених у специфікаціях до нього.

Відповідно до специфікації №3 від 02 листопада 2017 року постачальник зобов’язується поставити, а покупець – прийняти і оплатити вугілля марки АКО (25-100) в кількості 349,5 тон вартістю 4 707,05 грн., з ПДВ – 5 648,46 грн. за тону, строк поставки – листопад 2017 року, умови оплати – 100 % предоплати.

Крім того, між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КПМ Транс» (покупець) 28 вересня 2017 року укладено договір поставки №01-24/18. Згідно із специфікацією №1 до вказаного договору постачальник зобов’язується поставити, а покупець оплатити вугілля марки АМ (13-25) в кількості 560,00 тон вартістю 4 553,37 грн. за тону, з ПДВ 20 % - 5 464,04 грн.; строк поставки – січень-лютий 2018 року, умови оплати – 100 % предоплати.

Також, 05 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-фінансова компанія «Восток» укладено договір поставки №01-05/18, відповідно до умов якого постачальник зобов’язується поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Углеспром» зобов’язується прийняти і оплатити вугілля марки АМ (13-25) в кількості 69,15 тон вартістю за 1 тону – 4 291,67 грн., з ПДВ 20 % - 5 150,00 грн.

Відповідно до специфікації №7 від 15 січня 2018 року строк поставки – січень 2018 року, умови оплати – оплата відбувається по факту оплати на станцію призначення протягом 2-х днів.

Згідно із специфікацією №4 від 10 січня 2018 року вартість вугілля в кількості 69,85 тон становить 4 358,33 грн. за тону, з ПДВ – 5 230,00 грн.

Специфікацією №3 від 10 січня 2018 року визначено вартість вугілля в кількості 69,70 тон становить 4 391,67 грн. за тонну, з ПДВ – 5 270,00 грн.

За специфікацією №2 від 05 січня 2018 року вартість вугілля в кількості 69,3 тон марки АКО (25-100) становить 4 866,67 грн. за тону, з ПДВ – 5 840,00 грн. строк поставки – січень 2018 року, оплата відбувається по факту поставки на станцію призначення протягом 2-х днів.

Відповідно до специфікації №5 від 15 січня 2018 року вартість вугілля в кількості 139,05 тон марки АМ (13-25) становить 4 379,17 грн. за тону, з ПДВ – 5 255,00 грн.; строк поставки – січень 2018 року, умови оплати – оплата відбувається по факту оплати на станцію призначення протягом 2-х днів.

Згідно із специфікацією №6 від 15 січня 2018 року вартість вугілля в кількості 69,3 тон становить 4 291,67,17 грн. за тону, з ПДВ – 5 840,00 грн.; строк поставки – січень 2018 року, умови оплати – оплата відбувається по факту оплати на станцію призначення протягом 2-х днів.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов вказаних договорів в ході їх виконання позивачем були складені податкові накладні - №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року, які в подальшому спрямовані для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається із квитанцій від 29 березня 2018 року №, від 28 березня 2018 року №, від 28 березня 2018 року № про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року отримані Державною фіскальною службою України, але їх реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків та позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» 05 квітня 2018 року направлено відповідні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинено №8, №9 та №10 відповідно, якими надано пояснення щодо податкового зобов’язання та методу оформлення податкової накладної. При цьому, факт прийняття вказаних повідомлень відповідачем підтверджується відповідними квитанціями №1.

Однак, 10 квітня 2018 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №640307/37134168, №640302/37134168 та №340311/37134168, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме – у зв’язку з ненаданням платником податку копій розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.

За результатами адміністративного оскарження вказане рішення залишене без змін, а скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» - без задоволення.

Незгода позивача із діями відповідача щодо відмови в реєстрації податкових накладних, а також рішеннями Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

З 01 січня 2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон №1797-VIII від 21 грудня 2016 року).

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (далі – Порядок №1246, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі – Порядок №117, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №117 визначено, що критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Відповідно до пункту 3 Порядку №117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < Pм х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно пункту 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до вимог пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як повідомив позивач та не спростовано відповідачем жодними доказами, податковим органом у квитанціях від 29 березня 2018 року №, від 28 березня 2018 року №, від 28 березня 2018 року № сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

З цього приводу суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у той час, як чинне законодавство вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний чітко вказати у квитанції не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків, визначених листом від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Крім того, пунктами 6, 7 Порядку №117 передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкової накладної зупинена, як зазначено в Квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.

У той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надіслав відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПК/РК, реєстрація яких зупинена від 05 квітня 2018 року №8, №9, №10, з пояснень яких вбачається, що позивачем поставлено вугілля Товариству з обмеженою відповідальністю «КПМ Восток» за договором №01-24/18 від 24 січня 2018 року (накладна №20 від 01 лютого 2018 року, посвідчення якості №24/01-02 від 24 січня 2018 року). Поставка здійснилася залізничним транспортом зі ст. Харків-Сортувальний на умовах DDP Новоукраїнка. Часткову оплату за товар покупець здійснив 16 березня 2018 року в сумі 300 000,00 грн. ПН оформлена за касовим методом. Товар імпортований на умовах DDP Харків-Сортувальний (ВМД 807090/2018/000073.

Відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України до 1 січня 2019 року підприємства, що здійснюють постачання вугілля, можуть визначати дату виникнення податкових зобов’язань з податкового кредиту за касовим методом, тобто, з моменту отримання оплати за продукцію.

Отже, за фактом отримання грошових коштів за поставлену продукцію відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України позивачем складено та направлено на реєстрацію податкові накладні - №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року.

При цьому, сукупність наданих позивачем первинних документів не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарських операцій з контрагентами щодо поставки товару – вугілля, адже наданими первинними документами підтверджується здійснення часткової оплати за касовим методом, що повністю узгоджується з нормами чинного законодавства.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між позивачем та контрагентами, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачем, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання дій Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкової накладної №17 від 16 березня 2018 року, податкової накладної №9 від 21 березня 2018 року, податкової накладної №10 від 27 березня 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» () протиправними не підлягає задоволенню, оскільки є неналежним способом захисту порушеного права. Суб'єкт владних повноважень реалізував свої владні управлінські функції шляхом винесення рішення. Належним способом захисту є вимоги про визнання протиправним та скасування рішень №640307/37134168, №640302/37134168 та №340311/37134168, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 10 квітня 2018 року подано скарги на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №640307/37134168, №640302/37134168 та №340311/37134168, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У даних скаргах позивач зазначив, що ним було подані всі необхідні документи, а також пояснення до податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року, до яких додано відповідні платіжні доручення, які надано і в додаток до скарг. Також таблиця даних платника на момент складання податкової накладної та подання повідомлення була врахована. Податкові накладні виписано на часткову оплату, а податковий кредит складався на момент реєстрації податкових накладних. Відтак, позивач вважає, що відмова у реєстрації є безпідставною, оскільки підприємство надало усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по відмовленій податковій накладній.

Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін з підстав того, що відсутні копії документів, які підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі.

Пунктом 1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Відповідно до пункту 11 Порядку №117 платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Із поданих позивачем скарг вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» додано до скарги інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена, а також документи, які підтверджують факт здійснення оплати – розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Суд звертає увагу, що оскаржуваними рішеннями Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, якими залишено скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін з підстав того, що відсутні копії документів, які підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі.

Тобто, в даному випадку відповідачем не ставиться під сумнів здійснення позивачем розрахунку за умовами договору поставки та відмовлено у скасуванні рішень з інших підстав «відсутності документів які підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі». При цьому, не вказується яких саме документів є недостатньо та які документи не надані, що свідчить про порушення принципу чіткого формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти.

Відтак, суд приходить до висновку, що рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія), а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про зобов’язання відповідача вважати зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» (): податкову накладну №17 від 16 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 29 березня 2018 року в 08:22:19; податкову накладну №9 від 21 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 28 березня 2018 року в 11:51:19; податкову накладну №10 від 27 березня 2018 року, доставлену до Державної фіскальної служби України 28 березня 2018 року в 11:51:24, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктами 2, 3 та 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, а також визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд дійшов висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

З огляду на висновок суду щодо протиправності оскаржуваних рішень, а також те, що вказаними рішеннями порушено право позивача на отримання податкового кредиту, вказана вимога також підлягає задоволенню шляхом зобов’язання відповідача зареєструвати податкові накладні №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року днем їх фактичного надходження.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач, як суб’єкт владних повноважень, покладений на нього обов’язок доказування не виконав.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 02 травня 2018 року №1338/37134168/2, №1339/37134168/2, №1342/37134168/2 про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 16 березня 2018 року, №9 від 21 березня 2018 року, №10 від 27 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» (): податкову накладну №17 від 16 березня 2018 року, податкову накладну №9 від 21 березня 2018 року, податкову накладну №10 від 27 березня 2018 року, днем їх подання (29 березня 2018 року та 28 березня 2018 року відповідно).

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРБОН-ІНВЕСТ» (37134168, Попаснянський район, місто Попасна, вулиця Леніна, будинок 155-В, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524 (три тисячі п’ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук