Справа № 160/9306/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2019 року Справа №160/9306/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна, розглянувши матеріали справи за позовною заявою Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови в частині накладення арешту, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП№53844807 від 14.09.2018 р. про арешт коштів Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод", в частині накладення арешту на поточний рахунок №6818 в гривнях, відкритий у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО - 305299;

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП№53844807 від 14.09.2018 р. винести Постанову про зняття арешту з поточного рахунку Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" №6818 в гривнях, відкритий у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО - 305299.

Позовну заяву зареєстровано в суді та присвоєно номер адміністративної справи №160/9306/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Барановський Р.А.) від 14.12.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №257д від 19.02.2019 року здійснено повторний перерозподіл справи №160/9306/18.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9306/18 передана судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

12.03.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду, позивач, посилаючись на накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №102-п від 14 серпня 2018 року та №103-п від 15 серпня 2018 року, зазначив, що у звязку зі зміною керівництва, виробничою необхідністю обстеження майнового та фінансового стану ДП «ДЕВЗ», враховуючи, що ознайомлення із його результатами з боку нового керівництва позивача зайняло певний проміжок часу, позивач своєчасно не звернувся до Дніпровського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Відповідно до п.3, 6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 ч.1 вищевказаної статті також передбачено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується постанова Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП№53844807 від 14.09.2018 року.

Суд звертає увагу, що вищезазначені накази про зміну керівництва були винесені в серпні 2018 року, а оскаржувана постанова винесена 14.09.2018 року.

Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з даним позовом 10.12.2018 року.

Суд вважає, що питання штатного розпису щодо зміни керівництва та обовязків щодо здійснення діяльності підприємства не можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку звернення до суду, а тому наведені позивачем обґрунтування не свідчать про їх поважність та наявність підстав для поновлення строку звернення до суду для захисту прав та інтересів.

Згідно з пунктом 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (2009): суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс.17-18, пп.35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб.

В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі 804/6016/15 Верховний Суд звертає увагу, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності субєктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строку в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву позивачу.

Оскільки, позивачем не наведено належного обґрунтування та не надано відповідних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду, позовна заява повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови в частині накладення арешту, зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
Ухвала не набрала законної сили станом на 13.03.2019 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_2