Справа № 0440/6783/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2019 року Справа № 0440/6783/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
за участі секретаря судового засіданняГоворуха А.В.
представників позивача представника відповідача Ленець М.М., Бурова С.В. Мирошніченко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 0440/6783/18.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2018р. відкрито провадження по справі №0440/6783/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до розгляду з 13.10.2018р у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
09.11.2018р. суд ухвалив призначити адміністративну справу №0440/6783/18 за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 17.12.2018р. о 14:00 год.
Крім того, в ухвалі від 09.11.2018р. суд ухвалив витребувати від відповідача додаткові письмові докази, а саме: розрахунок нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на яку нараховано оскаржуваний податок.
У судовому засіданні від 17.12.2018р. суд усною ухвалою, проголошеною у судовому засіданні від 17.12.2018р. та відображеною секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 17.17.2018р., ухвалив залучити до матеріалів справи надані відповідачем до суду документи та оголосити перерву по справі з метою надання додаткових доказів до 25.01.2019р. о 10:00 год.
У судове засідання від 25.01.2019р. прибули представники сторін та звернулись до суду із клопотаннями в порядку ч. 7 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України щодо початку розгляду справи по суті після закінчення підготовчого судового засідання.
Суд усною ухвалою, проголошеною у судовому засіданні від 25.01.2019р. та відображеною секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 25.01.2019р. ухвалив закінчити підготовче провадження по справі та перейти до розгляду справи по суті.
Представники позивача, що прибули у судове засідання від 25.01.2019р. позов підтримали та надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю та безпідставністю винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень. Представники позивача зазначили, що викладені контролюючим органом в акті перевірки висновки є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не базуються на фактичних обставинах, документальних доказах, оскільки земельні ділянки, які належать позивачу на праві власності, не підлягають оподаткуванню земельним податком, у зв'язку з тим, що дані земельні ділянки використовуються виключно для забезпечення діяльності релігійних організацій; об'єкти нерухомості, що перебувають у власності позивача, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, починаючи з 01.07.2015 року, оскільки використовуються виключно для забезпечення статутної діяльності, а саме: для проведення богослужінь, релігійних обрядів та біблейського навчання. Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що об'єкти нерухомості, що перебувають у власності позивача, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, релігійна організація не зобов'язана подавати податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
10.10.2018р. представником позивача надано суду заяву з додатковим обґрунтуванням позовних вимог, в якій позивач зазначив, що основним джерелом фінансування позивача, як релігійної громади, є пожертвування віруючих, з яких сума податкових зобов'язань має бути погашена у випадку відмови у задоволенні позову. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є нічим іншим як втручання у права позивача як релігійної громади, так і віруючих, протиправне винесення відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння позивачем своїм майном, що порушує статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надавши обґрунтування аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву.
Позиція відповідача аргументована правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, представник відповідача зазначив, що Релігійній організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» на праві постійного користування №14081013 від 19.03.2016р. належить об'єкт нерухомого майна - земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_4), розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0710 га для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних громад, на якій, як з'ясовано податковим органом, розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який відповідно до акта приймання-передачі №б/н від 10.04.2018р. передано Релігійній організації «Релігійна громада Свідків Єгови в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпро». Однак, як зауважила представник відповідача, позивачем на порушення вимог Податкового кодексу України не надано до контролюючого органу податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016-2018 роки, тому, відповідно, останнім занижено зобов'язання по сплаті податку на нерухоме майно за 2015-2018 роки.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін та свідка, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, виходячи із системного аналізу положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.
За даними ЄДР єдиним видом діяльності позивача (за КВЕД) є:
94.91 (Код КВЕД) Діяльність релігійних організацій (основний).
Рішенням Широківської селищної ради Дніпропетровської області №83-5/VІІ від 26.02.2016р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: пров. Дзержинського, 45-б смт Широке у постійне користування Релігійної громади Свідків Єгови для будівництва та обслуговування будівель релігійної організації.

На підставі вищезазначеного рішення згідно із відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №56965145 від 08.04.2016р. об'єкт нерухомості - земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_4 загальною площею 0,0710 га за цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій» перебуває на праві постійного користування у Релігійній громаді «Свідки Єгови в смт Широке Широківського району» ().

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, абз. 1, 4, 5 п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.81.1 ст.81, п.82.2. ст.82 Податкового кодексу України, абз.2 п. 1 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку із отриманням інформації про внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) Організації «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» (код за ) щодо припинення юридичної особи на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області 13.04.2018р. №2183-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Релігійної організації «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» (код за )» у період з 24.04.2018р. по 02.05.2018р. на підставі направлень №2392 від 19.04.2018р. та №2617 від 24.04.2018р. фахівцями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області була проведена позапланова документальна виїзна перевірка Релігійної організації «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» (код за ) (скорочена назва: РО «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району»), за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Релігійної організації «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» (код за , телефон - НОМЕР_3) дотримання, вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по теперішній час та з' питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по теперішній час» за №24106/04-36-14-20-08/34195816 від 08.05.2018р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акта перевірки в ході проведення останньої податковим органом, зокрема, було встановлено, що (стор. 11 акта):

«Відповідно до акту приймання-передачі від 10.04.2018р. №б/н здійснено передачу майна РО «Релігійна громада свідків Єгови в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра» () а саме:

«Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району», , адреса місцезнаходження: 53700, Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт Широке, провул. Каштановий, буд, 45-6, в особі голови комісії з припинення Ленця М.М. з одного боку, та

Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпро», , адреса місцезнаходження: 49083. Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Тбіліська, буд. 13А, в особі керівника ОСОБА_7 і. з іншого боку, у зв'язку з припиненням Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району», шляхом приєднання до Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпро», , уклали даний акт прийому - передачі про наступне:

Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району», передала, а Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в Амур-Нижньодніпровському районі міста. Дніпро», прийняла нерухоме майно, а саме:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт Широке, пров. Каштановий (Дзержинського), буд. 45-6, загальною площею: 153,2 кв.м., який належить Релігійній організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району», на праві власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, серія та номер: 1973. від 13.09.2007, виданого Тімошиною О.В., державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори; земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл.5 Широківський р-н, смт Широке, пров. Каштановий (Дзержинського). 45-б, площею 0,071 га. кадастровим номером НОМЕР_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що належить Релігійній організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району», на праві постійного користування на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у право постійного користування серії та номер: 83-5/VII від 26.02.2016, виданого Виконавчим комітетом Широківської селищної ради Дніпропетровської області».

У даному акті відповідач дійшов до висновку щодо порушення позивачем:

-п.п. 283.1.8 п. 283.1 ст. 283 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим платником занижено зобов'язання з земельного податку на загальну суму на загальну суму 1154.81 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 9,42 грн., за 2017 рік на суму 898,35 грн., за 2018 рік на суму 247,04 грн.;

-абз. «и» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим платником занижено зобов'язання податку на нерухоме майно на загальну суму на загальну суму 17 660, 50 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 3731, 95 грн., за 2016 рік на суму 4222,19 грн., за 2017 рік на суму 7353, 60 грн., за 2018 рік на суму 2352, 76 грн.;

-п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки РО «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» не надано до органів ДПС податкові декларації податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік., 2017 рік та за 2018 рік;

-п. 286.2 ст. 286, Податкового кодексу України, оскільки РО «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» не надано до органів ДПС податкові декларації зі сплати за землю за 2016 рік.

Не погодившись із вказаними висновками, 11.05.2018р. позивач направив до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки.

22.05.2018р. відповідач за результатами розгляду, поданих РО «Релігійна громада свідків Єгови в смт. Широке Широківського району» заперечень направив позивачу лист за вих. №28287/10/04-36-14-08 «Про результати розгляду заперечень», у якому повідомив, що вважає висновки акту перевірки правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі акта перевірки, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано та направлено позивачу:

-податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018р., яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем «Земельний податок з юридичних осіб» шляхом застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018р., яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем «Земельний податок з юридичних осіб» на загальну суму 1443, 52 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 1154, 81 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 288, 71 грн.;

-податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018р., яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» на загальну суму 17 410, 69 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 13 928, 55 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3482, 14 грн.;

-податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018р., яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості» в сумі 510, 00 грн.

Отже, підставою для прийняття вищезазначених податкових повідомлень-рішень є висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, про:

-наявність у позивача на праві постійного користування земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0710 га для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних громад;

-наявність у позивача житлового будинку (домоволодіння), об'єкта житлової нерухомості, призначення яких постійне проживання, а не використання для забезпечення статутної діяльності релігійних організацій;

-неподання податкових декларацій з плати за землю та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

07.06.2018р. позивач оскаржив дані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, звернувшись до Державної фіскальної служби України зі відповідною скаргою.

За результатами розгляду даної скарги Релігійною організацією «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» отримано від Державної фіскальної служби України рішення про результати розгляду скарги за вих. №25927/6/99-99-11-03-01-25 від 08.08.2018р., згідно з яким скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1 Статуту, прийнятого 11.07.2017р. на загальних зборах Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» та погодженого 13.07.2017р. з Релігійною організацією «Релігійний центр Свідків Єгови в Україні», Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» є добровільним об'єднанням віруючих, заснованим з метою спільного задоволення релігійних потреб та поширення віри Свідків Єгови.

Згідно з розділу 1 Статуту місцезнаходження громади: провул. Каштановий, буд. 45-б, смт Широке, Широківський район, Дніпропетровська область, 53700.

Пунктом 2.1 Статуту, зокрема, визначено, що метою діяльності громади є організація та проведення спільних богослужінь.

На підставі п. 2.2 Статуту, діяльність громади полягає у проведенні заснованого на Біблії християнського служіння, як частини покоління Свідків Єгови, яке включає:

2.2.1 проведення богослужінь та релігійних обрядів відповідно до чинного законодавства України;

2.2.5 спорудження і ремонт культових будинків (Залів Царства) та інших будівель для власних потреб, а також оренда приміщень і споруд для досягнення статутних цілей, згідно з чинним законодавством України;

2.2.6 надання відповідно до потреб приміщень, безкоштовного житла, матеріального забезпечення добровільним релігійним служителям релігійної конфесії Свідків Єгови.

Відповідно до п. 5.3 Статуту громада може набувати права власності на будь-яке рухоме та нерухоме майно, а також бути його користувачем, відповідно до чинного законодавства та своїх статутних завдань.

З аналізу вищенаведених положень Статуту, судом встановлено, що метою діяльності позивача є проведення богослужінь та релігійних обрядів.

Статутом, також, передбачено використання у своїй діяльності (проведення богослужінь та релігійних обрядів) нерухомого майна та земельних ділянок.

Так, із наданої до суду копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №56965145 від 08.04.2016р. судом встановлено, що об'єкт нерухомості - земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_4 загальною площею 0,0710 га за цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій» перебуває на праві постійного користування у Релігійній громаді «Свідки Єгови в смт Широке Широківського району» ().

При цьому, як вбачається із наданої відповідачем до суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №122745490 від 04.05.2018р. позивачу на праві приватної власності належить, розташований на вищезазначеній земельній ділянці об'єкт нерухомості (зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння №1973 від 13.09.2007р., права на який зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2094503 від 21.04.2015р.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 31 Податкового кодексу України - строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України - виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регулюється статтею 266 Податкового кодексу України .

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Законом України "Про внесення зміни до статті 266 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування нерухомості релігійних організацій" №420-VIII від 14.05.2015р. внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, які набрали чинності з 01.07.2015р.

Так, відповідно до п.п. "и" п.п. 266.2.2 п. 266 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об'єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об'єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність.

Тобто, у зв'язку зі змінами, внесеними до п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України , релігійні організації - власники об'єктів нерухомості, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об'єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність, з 01.07.2015 р. втратили статус платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що норма п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не містить вказівку на об'єкти житлової чи об'єкти нежитлової нерухомості, вказана норма поширюється на всі об'єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій та використовуються виключно для забезпечення статутної діяльності.

Водночас, слід зауважити, що в ході судового розгляду справи відповідач не надав до суду докази на підтвердження того, що позивач використовує нерухоме майно не для забезпечення статутної діяльності.

Крім того, Статутом позивача передбачено використання у своїй діяльності - проведення богослужінь та релігійних обрядів - нерухомого майна та земельних ділянок без зазначення їх цільового призначення.

Отже, на думку суду, з 01.07.2015р. позивач втратив статус платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктами 37.1 та 37.2 статті 37 Податкового кодексу України встановлено, що підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Згідно із п. 37.3 ст. 37 Податкового кодексу України, підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що у позивача з 01.07.2015р. припинився обов'язок щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що є одночасним звільненням від сплати раніше самостійно узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відтак, припинення податкового обов'язку сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не може бути підставою для застосування будь-яких штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України, платниками податку є:

-власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); -землекористувачі. Об'єктами оподаткування є: -земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; -земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Частиною 2 ст. 92 Земельного кодексу України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Згідно із п.п. 283.1.8 п. 283.1 ст. 283 Податкового кодексу України - не сплачується земельний податок за земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищевказаних норм, судом встановлено, що земельний податок не сплачується не лише для будівництва та обслуговування культових споруд, а й для будівництва та обслуговування інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України.

Відповідні норми спростовують, також, твердження відповідача, що не підлягають оподаткуванню земельним податком лише земельні ділянки надані у безстрокове володіння і користування релігійним організаціям.

Отже, земельні ділянки, які належать на праві власності позивачу не підлягають оподаткуванню земельним податком, оскільки використовуються для забезпечення діяльності релігійної організації.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України , платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд доходить до висновку, що оскільки об'єкти нерухомості, що перебувають у власності позивача не є об'єктом оподаткування, релігійна організація не зобов'язана подавати податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція наведена в офіційному роз'ясненні Державної фіскальної служби України, що розміщена на сайті Державної фіскальної служби України.

З огляду на наведене, суд вважає, що контролюючим органом у визначений законом спосіб та порядок не доведено факт порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та земельного податку, обов'язок щодо сплати яких у позивача відсутній.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Підсумовуючи вищенаведене, надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, позов Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3524,00 грн., що документально підтверджується наявною у матеріалах справи роздруківкою дублікату квитанції за №0.0..1 від 07.09.2018р. на суму 3524,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» - задоволено, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3524,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №0440/6783/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» (53700, Дніпропетровська область, смт. Широке, пров. Каштановий, 45-Б, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.05.2018р. № , №, №, № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови в смт Широке Широківського району» () судовий збір у сумі 3524,00грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова