Справа № 462/2009/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2019 року

Київ

справа №462/2009/16-а

адміністративне провадження №К/9901/5826/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі №462/2009/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25 липня 2016 року, просив визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови провести йому перерахунок раніше призначеної пенсії; зобов'язати відповідача невідкладно отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий атестат № 5 від 21.01.2016 року, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії; зобов'язати Головне управлінні ДФС у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат № 5 від 21.01.2016 року Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення ними перерахунку раніше призначеної пенсії; зобов'язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31.01.2005 року по день проведення перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.; зобов'язати відповідача Головне управління ДФС у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для виконання ними зобов'язань у даній судовій справі.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 виданий на ім'я позивача та безпідставно повернутий Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої позивачем пенсії за період з 31 січня 2005 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково. В задоволенні позовних вимог позивача до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно відмовлено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 виданий на ім'я позивача та безпідставно повернутий Головному управлінню Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої позивачем пенсії за період з 11 жовтня 2015 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2018 року касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року залишено без змін.

13.10.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до суду подано заяву про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 січня 2019 року відмовив у задоволенні зазначеної заяви відповідача.

Вважаючи це судове рішення апеляційного суду ухваленим із порушенням норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд касаційної інстанції виходить з такого.

За змістом частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз'ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті.

Ухвалюючи рішення про відмову в роз'ясненні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що постанова суду роз'яснення не потребує, оскільки є зрозумілою і не вимагає додаткового тлумачення, не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, вказує на те, що суд не врахував всіх обставини у справі. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Верховний Суд погоджується з такою позицією та констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про роз'яснення судового рішення, вірно застосував положення статті 254 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі №462/2009/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

О.П. Стародуб,

Судді Верховного Суду