Справа № 440/4761/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
21 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа №440/4761/18
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кукоби О.О.,
секретаря судового засідання Шулик Н.І.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Підприємства "Миргородська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миргородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про накладення арешту на кошти, що знаходяться у банку,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.19 у задоволенні позовних вимог відмовлено та призначено розгляд питання про розподіл судових витрат у відкрите судове засідання.

ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Представник відповідача 14.02.19 надав до суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3406,80 грн /а.с. 132/. Звертав увагу на те, що відповідні витрати фактично понесені Підприємством у зв'язку з розглядом даної справи, є співмірними складності справи, а їх розмір підтверджено належним чином оформленими документами.

Представник позивача 20.02.19 подав до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у яких просив відмовити у задоволенні відповідної заяви /а.с. 143-144/. Зауважив, що розмір витрат не підтверджений належним чином проведеним розрахунком вартості послуг, калькуляцією, кошторисом чи іншим документом, а договір про надання адвокатських послуг від 14.01.19 №145 не містить посилань на адміністративну справу, у межах якої заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, у заяві від 14.02.19 просив провести її розгляд без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні просив у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 1 частини третьої цієї статті, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев'ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

ВИСНОВКИ СУДУ

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.18 у справі №813/4989/17.

У цій справі представник відповідача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань фіскального органу витрати Підприємства на правничу допомогу у розмірі 3406,80 грн.

На підтвердження розміру витрат до матеріалів справи залучені копії договору про надання адвокатських послуг від 14.01.19 №145 /а.с. 105-107/, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с. 109/, платіжних доручень від 14.01.19 №265, від 4.02.19 №271, від 13.02.19 №277 /а.с. 134-136/, акта від 31.01.19 прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг від 14.01.19 №145 /а.с. 137/, акта від 13.02.19 прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг від 14.01.19 №145 /а.с. 138/, фіскальний чек пошти та список згрупованих відправлень за 31.01.19 /а.с. 139-140/, ордер /а.с. 108/, а також детальний опис наданих послуг та здійснених витрат /а.с. 133/.

Дослідивши у судовому засіданні надані представником відповідача документи, суд встановив, що витрати на професійну правничу допомогу у даній справі включають: написання відзиву вартістю 2160,00 грн, поштових витрат за надсилання відзиву позивачу та третій особі у розмірі 46,80 грн, участь адвоката у судовому засіданні - 1200,00 грн, разом - 3406,80 грн.

Відповідні витрати пов'язані з розглядом цієї справи, підтверджені належним чином оформленими документами, є співмірними зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Позивачем зворотнього не доведено, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надано.

Стосовно посилань представника позивача на те, що договір про надання адвокатських послуг від 14.01.19 №145 не містить вказівки про надання відповідних послуг саме у цій справі, суд зауважує, що відповідні відомості зазначені у актах прийому-передачі послуг від 31.01.19 та від 13.02.19 /а.с. 137-138/. Наведена обставина визнається судом достатньою підставою для твердження про пов'язаність витрат Підприємства на професійну правничу допомогу з розглядом даної справи.

Суд також зазначає, що Верховним Судом у межах провадження у справі №821/1594/17 в постанові від 15.05.18, на яку посилається представник позивача, надана оцінка обґрунтованості підстав для відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу в частині т.зв. "умовного гонорару адвоката". Відповідні висновки стосуються оцінки фактичних обставин конкретної справи, що не є релевантними обставинам цієї справи, а тому не можуть бути враховані судом на підставі частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно тверджень представника позивача про відсутність у матеріалах справи доказів надання адвокатом усних та письмових консультацій, правових висновків та довідок з правових питань, суд зазначає, що детальний опис наданих послуг та здійснених витрат не містить посилань на надання адвокатом відповідних послуг клієнту.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту понесення Підприємством витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв'язку з розглядом цієї справи у розмірі 3406,80 грн.

А відтак, відповідні витрати належить компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань позивача у справі, у зв'язку з чим у справі слід ухвалити додаткове рішення.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Підприємства "Миргородська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миргородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про накладення арешту на кошти, що знаходяться у банку додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДФС у Полтавській області (; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь Підприємства "Миргородська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки" (; вул. М. Раскової, 26, м. Миргород, Полтавська область, 37600) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3406,80 грн (три тисячі чотириста шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295, підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя О.О. Кукоба