Справа № 1340/4434/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4434/18
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

щодо частини позовних вимог

11 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув на стадії підготовчого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради, за участі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання протиправним та скасувати рішення, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) 29.09.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Івано-Франківської селищної ради (далі - Івано-Франківська селищна рада, відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 453 від 28.04.2017;

- зобовязати Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області XIV сесії VII скликання внести в порядок денний чергової сесії Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області XIV сесії VII скликання та розглянути технічну документацію із землеустрою, розроблену на замовлення ОСОБА_1 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Івано-Франкове по вул. Лелехівська, 3, що була розроблена відповідно до рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області XLV сесії VI скликання № 981 від 14.05.2015.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником будинку, котрий знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, вул. Лелехівська, буд. 3. Івано-Франківська селищна рада прийняла рішення № 453 від 28.04.2017, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суміжної земельної ділянки площею 0.15 га (кадастровий номер :07:001:0583, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Івано-Франкове по вул. Лелехівська, 5) та передала цю земельну ділянку у власність ОСОБА_2. Позивач стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), Івано-Франківська селищна рада не взяла до уваги ту обставину, що при складенні технічної документації на замовлення попереднього власника сусіднього будинку ОСОБА_3 (котрий продав його ОСОБА_4Т.) було грубо порушено порядок узгодження меж з сусідніми землекористувачами. Вважає, що це рішення слід скасувати як протиправне, оскільки у власність ОСОБА_4 передано у власність частину земельної ділянки, що використовується ОСОБА_1 для обслуговування власного житлового будинку.

Ухвалою від 19.10.2018 суддя відкрив провадження у цій справі, цією ж ухвалою залучив до участі у справі ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Суд дослідив долучені до справи письмові докази та встановив такі обставини, що мають значення для прийняття судового рішення у цій справі:

ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, вул. Лелехівська, буд. 3 (а.с. 11). 14.05.2015 Івано-Франківська селищна рада прийняла рішення № 981, відповідно до якого надала ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Івано-Франкове, вул. Лелехівська, буд. 3 (а.с. 13).

25.04.2016 ОСОБА_3 (сусід позивача, що проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до Івано-Франківської селищної ради із заявою, просив не погоджувати технічну документацію права власності ОСОБА_1 на суміжну з його земельну ділянку по вул. Лелехівська, буд. 3, оскільки акт встановлення та погодження меж з ним не погоджувався, підпис в акті його мами ОСОБА_5 сфальсифікований. Також просив зобовязати сусіда встановити на місце його браму та огорожу, котрі ОСОБА_1 самовільно переніс, чим порушив межі земельної ділянки. Івано-Франківська селищна рада в наданому суду поясненні від 24.01.2019 повідомила, що ця заява ОСОБА_3 була розглянута на постій комісії селищної ради з виїздом на місце розташування суміжних земельних ділянок, комісія дійшла висновку про необхідність ОСОБА_1 перенести самовільно встановлені стовпці та хвіртку з брамою на старе місце, відновивши суміжні межі.

22.08.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 купила обєкт нерухомого майна по вулиці Лелехівська, буд. 5 в селищі Івано-Франкове, Яворівський району Львівської області. В договорі зазначено, що обєкт нерухомості розміщений на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, площею 0,1500 га, із визначенням площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:001:0583 (а.с.14).

28.04.2017 Івано-Франківська селищна рада прийняла рішення № 453, котрим затвердила ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,15 га (кадастровий номер :07:001:0583) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Івано-Франкове по вулиці Лелехівська, буд. 5 та передала у власність ОСОБА_4 цю земельну ділянку (а.с. 16).

Відповідно до інформації, отриманої з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, 13.06.2017 за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, вул. Лелехівська, буд. 5 (кадастровий номер :07:001:0583).

ОСОБА_4 звернулася до Яворівського районного суд Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном, а саме щодо зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,15 га, розташованою по вул. Лелехівська, буд. 5 в смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області шляхом демонтажу, перенесення та встановлення огорожі у відповідності до плану земельної ділянки (а.с. 43-48). 27.04.2018 Яворівський районний суд Львівської області відкрив провадження за цим позовом, справа № 460/1281/18 (а.с. 50).

Зясувавши підстави та предмет позову, суд при вирішенні питання про юрисдикцію правові висновки, висловлені ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду в постанові, постановленій 04.09.2018 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77969515) по справі №823/2042/16, оскільки такі містять обґрунтування необхідності відступу від раніше висловленої правової позиції ОСОБА_6 Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справах №817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі №823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17. ОСОБА_6 Верховного Суду у згаданій Постанові серед іншого наголосила на такому:

«… Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. […]

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення […], не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

[…] ОСОБА_6 Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис».

Застосовуючи наведені вище правові висновки ОСОБА_6 Верховного Суду в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що фактично у цій справі (в частині вимог, що стосуються скасування рішення сільської ради) ставиться питання про спір між позивачем та третьою особою, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо встановлення меж землекористування. ОСОБА_1 як підставу скасування рішення Івано-Франківської селищної ради № 453 від 28.04.2017 називає те, що при складенні технічної документації на сусідню земельну ділянку було грубо порушено порядок узгодження меж з сусідніми землекористувачами, що призвело до передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, частина котрої фактично перебуває у користуванні ОСОБА_1 При цьому суд враховує, що право власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку зареєстроване у встановленому законом порядку ще 13.06.2017. За таких обставин суд дійшов висновку, що цей спір в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 453 від 28.04.2017 є цивільно-правовим спором, який (з огляду на субєктний склад учасників спору) підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що суд, закриваючи провадження у справі, також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) є підставою для повернення судового збору. Отже, сплачений за цю позовну вимогу судовий збір слід повернути платнику.

Керуючись ст.ст. 132, 143, 238, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

УХВАЛИВ:

закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради, за участі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області № 453 від 28.04.2017.

Повернути ОСОБА_1 (81070, Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, вул. Лелехівська, буд. 5А; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Розяснити позивачу, що:

- розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства;

- повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у пятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Москаль Р.М.