Справа № 710/159/19
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/159/19
Провадження № 2-а/710/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП №2 Шполянського ВП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії НК №903177 від 06.02.2019,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить: скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії НК 903177 від 06.02.2019 року, як таку, шо винесена з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 МВС України від 06.11.2015 №1376, КУпАП та Конституції України.

Позивач мотивує свій позов тим, що 06.02.2019 інспектор патрульної поліції у місті Шпола Черкаської області ОСОБА_3 (надалі відповідач) притягнув його до адміністративної відповідальності за те, що (як вказано в постанові серії НК №903177) керував автомобілем НОМЕР_1, в якому встановлено ГБО без узгодження за ч.1 ст.121 КУпАП, та наклав стягнення у вигляді штрафу 340грн. 06.02.2019 позивач керував автомобілем НОМЕР_1 рухався по вулиці Лозуватська за межами міста Шпола в напрямку с. Лозуватка та був зупинений відповідачем, службовий автомобіль якого стояв на узбіччі без ввімкнених проблискових маячків. ПДР не порушував, на вимогу відповідача зупинився. На вимогу відповідача пред'явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Після чого відповідач відібрав у позивача з рук без його згоди свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, та пішов до свого службового автомобіля. На вимогу повернути документи не реагував, з правами не ознайомив, постанову виніс без розгляду справи в службовому автомобілі без присутності позивача. Наявність ГБО не виявляв, огляд автомобіля не проводив. Відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідач виніс постанову, в якій не вірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Тому позивач вважає, що постанова серії НК №903177 від 06.02.2019 винесена з грубим порушенням КУпАП та Конституції України і складено з порушенням.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.02.2019 відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши що позов підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не відомо.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України, неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 903177 від 06.02.2019, ОСОБА_2, о 12 год. 40 хв. в м. Шпола, по вул. Лозуватській керував автомобілем ВАЗ 2121 реєстраційний номер 710-04ХК, в якого встановлено ГБО без узгодження, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. За вчинення даного адміністративного правопорушення до ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7).

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121- 1,121- 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 -1, частинами шостою і одинадцятою статті 133- 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.2 частини ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і пятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 1, 2 Інструкції передбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Такий висновок викледений у рішенні Конституційним Суду України, № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У винесеній постанові не розкрита обєктивна сторона правопорушення, а саме не зазначено, який конкретний пункт правил дорожнього руху було порушено водієм. В постанові лише констатовано, що позивач керував автомобілем, в якого встановлено ГБО без узгодження. При цьому не розшифровано абревіатуру ГБО, та не прописано пункт правил який порушено водієм в такому випадку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху. Постанова була складена без доказів його провини в скоєнні даного порушення, йому відмовлено у можливості надати письмові пояснення по справі, не враховано його клопотань, справа розглядалася без його присутності, в постанові не вірно вказано місце вчинення правпорушення. Позивач не мав можливості користуватися послугами адвоката, йому не були розяснені права і обовязки Також правопорушення ПДР зафіксоване на місці зупинки автомобілю, у зв'язку з чим не надано йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серія НК №903177 від 06.02.2019 поліцейський СРПП 2 Шполянського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 доказів не надав, відзив на позов не надіслав. Будь-яких доказів які зафіксовані засобами фото, відеофіксації закріпленими на форменому одязі, службовому транспортні, мобільному телефоні, які б підтверджували порушення водієм вимог правил дорожнього руху не надано.

Таким чином, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задовльнити позовні визнати та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №903177 від 06.02.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, винесену інспектором СРПП № 2 Шполянського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 6-9, 19, 20, 72-77, ч.4.ст.159,ч.6 ст.162, ч.3 ст.205, 241-246, 250, 272, 286, КАС України, ст.ст.7,9, 222, 251, 254, 258, 268, 280, 287-295, КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора СРПП №2 Шполянського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження постанови про адміністратвине правопорушення серії НК №903177 від 06.02.2019 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 2 Шполянського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 903177 від 06.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шполянського районного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_5