Справа № 1640/3156/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 р. Справа № 1640/3156/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2018, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 1640/3156/18

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не виконання приписів пункту 4-7 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відносно автоматичного не переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 по матеріалам пенсійної справи;

- зобов'язати перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 по матеріалам пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати в розмірі 205,92 крб, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 01.05.1986 по 04.05.1986, на підставі довідки від 02.02.1998 №206, виданої Київською держрибінспекцією Чорнобильський участок, на виконання приписів пункту 4-7 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат;

- зобов'язати подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили та виконати рішення суду негайно у межах платежу за один місяць.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 23.12.1997 перебуває на обліку в Кременчуцькому ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до статей 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інвалід 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС та ліквідатор 1 категорії з урахуванням довідки про заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС.

02 липня 2018 року позивач звернувся до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області зі скаргою щодо протиправного невиконання приписів пункту 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не переведення його в автоматичному порядку з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 8).

Листом від 17.07.2018 №207/Ш-14 Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області надало відповідь та повідомило позивачу, що відповідно до ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися із заробітку за роботу на територіях радіоактивного забруднення. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, що діяли на день набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Отже, частина розміру пенсії за період страхового стажу , набутого до набрання чинності цим Законом, може бути обчислена із заробітної плати за роботу на територіях радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи , як було передбачено раніше діючим законодавством , але при цьому вона обмежується 168 грн.

Зазначено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач пенсію, обчислену у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням заробітку за роботу в зоні відчуження не отримував, тому підстав для переведення на пенсію по інвалідності за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітку за роботу в зоні відчуження немає (а.с. 9-10).

Вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність щодо автоматичного непереведення його з пенсії по інвалідності, призначеної згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні розміру пенсії позивача Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями п.6 ст.92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

11.10.17 набув чинності Закон України від 03.10.17 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", відповідно до пункту 27 якого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-7.

Так, положеннями пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особам, пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV вказаного Закону пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Положеннями ч.1 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для автоматичного переведення особи, пенсію якій призначено відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію у відповідності до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є збільшення розрахованого за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розміру пенсії.

Відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія по інвалідності особі з інвалідністю I групи встановлюється у 100-відсотковому розмірі пенсії за віком, обчисленої за цим Законом, II групи - 90 відсотків, а III групи - 50 відсотків. У свою чергу, пенсія за віком обчислюється шляхом добутку заробітної плати (доходу) застрахованої особи (яка являє собою добуток середньої заробітної плати (доходу) і індивідуального коефіцієнту заробітної плати) та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В той же час, пунктом 4-3 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено необхідність застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідачем, на підставі наявних в пенсійній справі позивача документів, здійснено умовний розрахунок пенсії позивача та встановлено, що станом на 01.10.2017 загальний розмір пенсії по інвалідності, розрахований на умовах Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", становитиме 1452,00 грн, що є меншим ніж загальний розмір пенсії позивача, обчислений за умовами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - 3702,60 грн.

Оскільки розмір пенсії позивача не збільшився, підстави для автоматичного переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Колегія суддів зазначає, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пенсії здійснений у довільній формі, не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та не підтверджений документально.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування при автоматичному переведенні з пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільг щодо обчислення середньомісячного заробітку, визначених статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наведене не слідує зі змісту норми пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Натомість, пунктами 4-3, 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що розмір пенсії для переведення розраховується виключно за нормами вказаного Закону із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, ані дана норма, ані жоден інший нормативно-правовий акт не передбачає можливості одночасного застосування двох різних законів.

У свою чергу, гарантії щодо врахування для обчислення розміру пенсії заробітної плати, отриманої пенсіонером за час перебування у зоні відчуження (у тому числі у кратному розмірі), встановлені статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, передбачені саме для розрахунку пенсії по інвалідності, призначення якої відбувається згідно з нормами Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач наразі отримує саме таку пенсію і її розмір є більшим, ніж розмір пенсії по інвалідності, що може бути призначений за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 по справі № 1640/3156/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко