Справа № 520/1190/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 р. № 520/1190/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050- III;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат" затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та не виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, на думку позивача, всупереч вимог чинного законодавства не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за вислугу років.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17 адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», постанов Кабінету міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року №268» та на довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №100/29546 від 25.05.2017 року, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», постанов Кабінету міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року №268» та на довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №100/29546 від 25.05.2017, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області з врахуванням: посадового окладу - 3250,00 грн.; окладу за спеціальним званням Підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавки за вислугу років - 2180,00 грн.; премії - 202,20 грн. всього - 7832,20 грн., виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій.

Так, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17 набрало законної сили 22.12.2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

14.12.2018 року позивачем направлено запит до відповідача щодо отримання інформації, в якому просив надати інформацію про розмір суми загальної заборгованості, з зазначенням сум заборгованості за кожний місяць окремо, починаючи з 01 січня 2016 року, яку Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повинно було виплатити, відповідно до Закону України від 23.12.2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей»; ст.ст. 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 р. № 268»; Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45; довідки № 100/29546 від 25.05.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, яка була виготовлена ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області, а також рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17. Також, позивач просив повідомити про дату коли Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області буде здійснено виплату заборгованості.

Відповідач надав відповідь № 7294-14/20 від 20.12.2018 року, в якій вказав, що згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким інтим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103, головним управлінням з 01.01.2016 року здійснено перерахунок пенсії позивача з розміру грошового забезпечення, встановленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Також, зазначено, що перерахунок проведено з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області. Вказано, що загальний розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку з 01.01.2016 становить 4273,08 грн. Вказано, що різницю пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 нараховано в квітні поточного року. Різниця пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачуватиметься згідно з чинним законодавством.

Крім того, позивач 14.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії.

Відповідач надав відповідь № 6294/С-14 від 11.01.2019 року, в якій зазначив, що рішення Дзержинського районного суду м Харкова від 31.08.2018 по справі № 638/18453/17, головним управлінням виконано в межах покладених повноважень. Також, вказано, що зобов'язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», на головне управління рішенням суду не покладено. Вказано, що для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів немає підстав.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Частиною другою ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати регламентовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 вказаного Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Методика обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати визначена у ст.3 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

У відповідності до п. 2 вказаного Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Суд зазначає, що наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Визначене статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", та пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Суд зазначає, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", та положень Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 року по справі №521/940/17.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" основані на принципі юридичної визначеності.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача про здійснення виплати пенсії позивачу відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, у відповідача є обов'язок виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17, в межах вказаного рішення.

Як встановлено судом, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі №638/18453/17 адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», постанов Кабінету міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року №268» та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №100/29546 від 25.05.2017 року, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», постанов Кабінету міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року №268» та на довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №100/29546 від 25.05.2017, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області з врахуванням: посадового окладу - 3250,00 грн.; окладу за спеціальним званням Підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавки за вислугу років - 2180,00 грн.; премії - 202,20 грн. всього - 7832,20 грн., виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 року.

Отже, в судовому порядку визнано протиправною бездіяльність відповідача у не проведенні перерахунку та не виплаті пенсії позивачу на підставі, зокрема, довідки №100/29546 від 25.05.2017 року про розмір грошового забезпечення.

Так, Дзержинський районний суд м. Харкова у вищевказаному рішенні чітко зазначив, що виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосував вимоги Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, яка діяла на момент виникнення та вирішення даних спірних правовідносин, а також врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи №Пз/9901/8/18 820/6514/17. Вказане рішення суду є таким, що набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано до суду жодних доказів виконання вказаного рішення суду, як не надано і належних доказів відсутності правових підстав для не нарахування і не виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинило протиправні дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050- III.

З огляду на висновки суду про протиправність дій відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат" затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та не виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під, 2 поверх) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050- III.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат" затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та не виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2018 року по справі № 638/18453/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.