Справа № 0840/3024/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3024/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2018 р. в адміністративній справі №0840/3024/18 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком починаючи з 02.07.2018;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обрахованих відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії») із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки із підвищенням відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 17,5%.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А; ) щодо обчислення ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки. Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) пенсії за віком, відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 02.07.2018. Зобовязано Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, буд. 25-А; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (69124, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не врахування судом всіх обставин справи, просить оскаржене рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18.10.2003 перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у звязку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти.

З 20.10.2003 року виплату пенсії за вислугу років припинено у звязку з працевлаштуванням позивача на посаду вчителя початкових класів.

З 2003 по 2018 роки позивач продовжував працювати та отримувати заробітну плату, з якої сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З 02.07.2018 року ОСОБА_1 набула права на вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Того ж дня позивач звернулась з заявою про призначення/перерахунок пенсії, на підставі якої Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснило переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший. Також позивач просила відповідача про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки, застосуванням підвищення, передбаченого ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплату одноразової грошової допомоги з підстав, викладених у позові.

Відповідач листом від 19.07.2018 року № 279/А-9 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, на умовах зазначених у заяві.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо протиправності дій пенсійного органу в частині обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки і, як внаслідок цього зобов'язання пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 02.07.2018 року. Також суд першої інстанції дійшов висновку щодо зобов'язання Пенсійного органу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відмовляючи в задоволені позову в частині зобов'язання Пенсійного органу призначити та перерахувати позивачу пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч.3 ст. 29 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності дій пенсйного органу в цій частині.

При цьому позивач, звертаючись з апеляційною скаргою, просить суд апеляційної інстанції задовольнити позовні вимог в частині відмови пенсійного органу щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 із застосуванням підвищення відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 17,5 відстоків.

Колегія суддів, з урахуванням приписів ч.1 ст. 308 КАС України, погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, приписами частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

При цьому нормами частини 3 статті 29 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що позивач народилася 01.01.1960 року, отже пенсійного віку (58 р. 6 міс.) досягла 02.07.2018 року.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком 02.07.2018 року при цьому право на отримання пенсії за віком виникло у неї також з 02.07.2018 року, отже в даному випадку ОСОБА_1 призначено пенсію за віком саме після досягнення відповідного віку, а не з більш пізнього, як зазначає апелянт.

Отже, з врахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача щодо включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 підвищення, передбаченого ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є правомірною, а отже і підстави для зобовязання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 17,5% відсутні.

З огляду на вказане судом першої інстанції правомірно було відмовлено в цій частині позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316,321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2018 р. в адміністративній справі №0840/3024/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко