Справа № 200/2152/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. Справа№200/2152/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну за позовом ОСОБА_1

до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області

за участі третьої особи на стороні відповідача: ДП «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Котляревська»

про визнання протиправними дій та зобовязання

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправними дій та зобовязання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з метою призначення йому пенсії на пільгових умовах він 07.09.2018 р. звернувся із заявою №4223 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Проте, рішенням про відмову в призначенні пенсії від 06.12.2018 р. відповідач відмовив у призначенні пенсії у звязку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

При розгляді його пенсійної справи (заяви) відповідачем пільговий стаж було враховано частково. До розрахунку пенсії не було враховано період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018 на підприємстві - ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України.

Також до розрахунку пенсії не було враховано період роботи з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві - ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність суми нарахованої заробітної плати за ці періоди до МДЗ України.

Позивач вважаю такі дії (бездіяльність) відповідача протиправними та такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Просив суд визнати протиправними дії (бездіяльність) Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.12.2018 р. про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 р. ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» через не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 05.09.2018 та зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 07.09.2018р. №4223 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 р.ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві - відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті.

Ухвалою від 30 січня 2019 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 18 лютого 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 30 січня 2019 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ДП «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Котляревська».

18 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 04 березня 2019 року.

21 лютого 2019 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив, що позивач звернувся до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 07.09.2018 №4223 про призначення пенсії згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІУ.

На дату звернення страховий стаж позивача склав 22 роки 07 днів, в тому числі підземний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складав 4 роки 03 місяці 17 днів, в тому числі за ст. 14-25- шахтарі складає 19 років 05 місяців 14 днів, навчання за фахом складає 03 роки 04 місяці 10 днів, військова служба складає 01 рік 05 місяців 23 дні.

Наявність такого страхового стажу була обумовлена не зарахуванням наступних періодів роботи період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018, та з 01.08.2018 по 05.09.2018 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків з 01.03.2010 по 31.12.2010 року та сплату єдиного внеску за період з 01.08.2016 по 05.09.2018 року включно до МДЗ України (форма ОК - 5 від 08.09.2018 року).

Тобто, для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є за необхідне підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком №637 та надання довідок підтверджуючих зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землю.

Зазначив, що на період звернення позивача із заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних зі СПОВ (система персоніфікованого обліку відомостей) за період з 01.03.2010 по 31.10.2010 року (сформовану 08.09.2018 року) роботи позивача не було сплачено страховий внесок підприємством ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта «Котляревська», що є порушенням ч. 6 ст.20 Закону №1058, відповідно до якої страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

З урахуванням зазначеного управлінням не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.08.2016 по 31.07.2018, та з 01.08.2018 по 05.09.2018 року період роботи на ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату страхових внесків.

Державне підприємство «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» зареєстроване у Селидівському відділенні Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області, як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та платник єдиного соціального страхування. Згідно з ч.6 ст.20 Закону № 1058, та відповідно до ст. 6 Закону 2464 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески та єдиний соціальний внесок. Страхувальником Державним підприємством «Селидіввугілля» «Шахта «Котляревська» постійно порушувались строки сплати страхових та єдиного внесків, за що відповідно до ст.106 Закону № 1058 та відповідно до ст. 26 закону №2464 до нього були застосовані штрафні санкції. Саме порушення чинного законодавства страхувальником, привело до відсутності страхового стажу у позивача.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

07 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 06 грудня 2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю пільгового стажу 25 років на підземних умовах.

Зі змісту рішення вбачається, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 08.09.2018), та з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 08.09.2018).

Надаючи правову оцінку діям субєкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний страховий стаж для призначення відповідного виду пенсії, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 114 ЗУ «Про пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років…

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 від 27.01.1997 року у спірний період часу, а саме з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018 та з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Суд зауважує про те, що посада, яку займав позивач віднесена до списку виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162, що відповідно діяла до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, згідно даних, (що наявні в матеріалах справи) наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за у спірні періоди позивач дійсно отримував заробітну плату на шахті, трудовий стаж у спірний період, зараховано за кодом ЗП3014А4.

Відповідно до постанов правління ПФУ від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування», від 05 листопада 2009 року №26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08 жовтня 2010 року №22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та від 03 грудня 2013 року №25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спец стажу за №ЗП3014А4 для застрахованих осіб, які є працівниками, безпосередньо зайнятими повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Тобто, при здачі звітів страхувальником до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ч. 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Щодо не врахування відповідачем до пільгового стажу роботи позивача періоду з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018 рік на Шахті «Котляревського» ДП «Селидіввугілля» у звязку з відсутністю сплати внесків підприємством на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058)

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов'язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов'язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно прийняв рішення в частині не зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 30.05.2018) суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься довідка №04-22/205 від 28.01.2019 року в якій зазначено суму нарахованої позивачу заробітної плати за серпень, вересень 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу періоду роботи на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.08.2018 по 05.09.2018.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2. Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається великий обсяг прав та обовязків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Таким чином, відмова в призначенні пенсії зокрема через відсутність відомості про сплату щомісячних внесків за спірні періоди та відомостей, щодо нарахованої заробітної плати за спірний період, суперечить нормам чинного законодавства України, в тому числі приписам статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», спірних період роботи.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 06 грудня 2018 року.

Крім того, підлягає задоволенню як похідна, позовна вимога позивача про зобовязання Селидівського обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням пільгового стражу роботи позивача за спірний період.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області за участі третьої особи на стороні відповідача: ДП «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Котляревська»

про визнання протиправними дій та зобовязання - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 р. ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» через не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 05.09.2018.

Скасувати рішення Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Героїв Праці, б. 6, ) про відмову ОСОБА_1 (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 17/6, РНОКПП НОМЕР_1) в призначенні пенсії від 06 грудня 2018 року.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Героїв Праці, б. 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2018р. №4223 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 р.ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з| 01.08.2016 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 05.09.2018 на підприємстві - відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовськогообєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Героїв Праці, б. 6, ) на користь ОСОБА_1 (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 17/6, РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 11 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.