Справа № 440/4319/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4319/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона була членом Полтавської обласної колегії адвокатів з місцем роботи в юридичній консультації м. Комсомольська з 20.04.1984 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.07.1993 №107). В лютому 2010 року ОСОБА_2 подала заяву до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про зупинення адвокатської діяльності, оскільки залишила роботу адвоката та стала займатися домашнім господарством. Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 11.02.2010 адвокатська діяльність ОСОБА_2 була зупинена, про що внесена відповідна інформація до Єдиного державного реєстру адвокатів України. Однак, 14.11.2018 на адресу позивача надійшла податкова вимога контролюючого органу від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075 про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску. Позивач вважає вказану вимогу такою, що винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки вона не здійснювала адвокатську діяльність, а відтак у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування їй єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 15819,54 грн.

Ухвалою суду від 10122018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

28.12.2018 від ГУДФС у Полтавській області до суду надійшов відзив на позов (а.с. 13), у якому останнє просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 Головне управління посилається на те, що згідно даних платника з 25.08.1993 по теперішній час ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кременчуцькому управлінні ГУДФС у Полтавській області як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування, основний вид діяльності 99.9 інші види діяльності. Таким чином, єдиний внесок у розмірі 15819,54 грн ОСОБА_2 нарахований не за її адвокатську діяльність, а за підприємницьку діяльність, як фізичній особі-підприємцю.

У відповіді на відзив на позов, що надійшла до суду 10.01.2019 (а.с. 30), позивач наполягає на тому, що вона ніколи не була зареєстрована як фізична особа-підприємець та не провадила підприємницьку діяльність, а всі її взаємовідносини з контролюючим органом стосувалися виключної її адвокатської діяльності.

В судове засідання 04.03.2019 позивач не з'явилась, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у матеріалах справи мається заява останньої про розгляд даної справи за її відсутності (а.с. 37).

Представник відповідача в судовому засіданні 04.03.2019 заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши вступне слово представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За визначенням, яке міститься в пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та на підставі рішення Полтавської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 27.07.1993 №2 ОСОБА_2 отримано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.07.1993 №107 (а.с. 26).

Згідно виписки з рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 11.02.2010 №2 адвокатську діяльність ОСОБА_2 зупинено з 11.02.2010 (а.с. 29).

23.11.2018 позивачем отримано вимогу ГУДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075 в розмірі 15819,54 грн (а.с. 15).

За змістом письмових пояснень контролюючого органу підставою для формування вказаної вимоги слугувало проведення нарахування ОСОБА_2 в автоматичному режимі в ІКП єдиного внеску в розмірі 15819,54 грн (09.02.2018 нараховано 8448,00 грн, 19.04.2018 - 2457,18 грн, 19.07.2018 - 2457,18 грн, 19.10.2018 - 2457,18 грн) та не сплата останньою вказаного єдиного внеску у визначений законодавством строк (а.с. 39).

Позивач, вважаючи нарахування вказаної суми єдиного внеску безпідставним, оскільки з лютого 2010 року вона зупинила свою адвокатську діяльність та будь-яких доходів з вказаного періоду від здійснення своєї адвокатської діяльності не отримувала, звернулася до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 3 цієї ж частини застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п'ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску, зокрема, є:

- роботодавці: - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); - фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок /пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VІ/.

Згідно з положеннями частини першої статті 7 Закону №2464-VІ єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За приписами статті 9 Закону №2464-VІ єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VІ визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як слідує зі змісту позовних вимог, ОСОБА_2 повязує нарахування їй контролюючим органом єдиного внеску у спірній сумі 15819,54 грн з її адвокатською діяльністю, яку ще у лютому 2010 року вона зупинила та до цього часу не здійснює.

Разом з тим, за інформацією ГУДФС у Полтавській області нарахування спірного єдиного внеску жодним чином не стосується адвокатської діяльності позивача.

У своїх письмових поясненнях від 07.02.2019 №63 (а.с. 39), контролюючий орган вказує про те, що згідно інформаційних баз даних ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) взята на облік як платник податків 25.08.1993 на підставі рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 25.08.1993 №524. 05.10.1993 позивач зареєстрована в ПФУ, реєстраційний номер НОМЕР_2, категорія страхувальника 211 "Фізичні особи підприємці, які сплачують єдиний внесок від суми доходу, отриманого від цієї діяльності". В звязку з тим, що ОСОБА_2 відносно себе своєчасно не провела дії щодо включення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в довідці з ЄДР станом на 25.10.2010 зазначено, що записів про проведення нею реєстраційних дій не знайдено. Одночасно в даній довідці зазначено, що ЄДР знаходиться у стадії формування, у звязку з чим відомості станом на 25.10.2010 є неповними, інформація про фізичних осіб підприємців зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до ЄДР отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилася державна реєстрація. Враховуючи те, що згідно інформаційної системи ДФС України інформація щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) відсутня, станом на дату відкриття провадження у даній справі платник податків має стан « 0» - платник за основним місцем обліку. У звязку з цим, в автоматичному режимі в ІКП ОСОБА_2 проведені нарахування єдиного внеску в розмірі 15819,54 грн, а саме: - 09.02.2018 нараховано 8448,00 грн; - 19.04.2018 нараховано 2457,18 грн; - 19.07.2018 нараховано 2457,18 грн; - 19.10.2018 нараховано 2457,18 грн.

Разом з тим, вказані контролюючим органом підстави для нарахування ОСОБА_2 єдиного внеску суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки до матеріалів справи ГУДФС у Полтавській області не надано жодного документального доказу, який би свідчив про реєстрацію 25.08.1993 позивача у якості фізичної особи-підприємця.

Сама ОСОБА_2 заперечує факт реєстрації її у 1993 році в якості фізичної особи-підприємця.

З огляду на це, з метою зясування питання щодо можливої реєстрації ОСОБА_2 у 1993 році в якості фізичної особи-підприємця, ухвалою суду від 11.02.2019 витребувано від Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області №524 від 25 серпня 1993 року щодо реєстрації ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) як фізичної особи-підприємця.

Листом від 27.02.2019 вих.№03-22/587/496 (а.с. 56-57) виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області проінформував суд про те, що у 1993 році засідання виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області не проводилися, а тому документи (протоколи засідань і рішення до них) не складались, та як наслідок, на зберігання до архівного відділу виконкому міської ради не передавалися. Протягом 1993 року було проведено шість сесій Комсомольської міської ради Полтавської області. В архівному відділі виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області зберігаються документи (протоколи засідань сесій і рішення до них) за січень, березень, квітень, травень, липень, жовтень) 1993 року, а також 16 томів справ розпорядження міського голови з основної діяльності за січень-грудень 1993 року. У рішеннях сесії Комсомольської міської ради за 1993 рік відсутня інформація щодо реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_3. Серед розпоряджень міського голови з основної діяльності за липень, серпень, вересень, жовтень 1993 року інформація щодо реєстрації фізичної особи також відсутня. Отже, надати архівний витяг (завірену копію) з рішення виконкому (сесії) Комсомольської міської ради Полтавської області, розпорядження міського голови з основної діяльності за 1993 рік щодо реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_3 немає можливості.

Таким чином, з огляду на ненадання Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області щодо реєстрації ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, а також не представлення відповідачем до суду жодних документальних доказів щодо реєстрації ОСОБА_2 в якості фізичної особи-підприємця, та як наслідок, правомірності нарахування останній в автоматичному режимі єдиного внеску на суму 15819,54 грн, суд доходить висновку про безпідставність винесення контролюючим органом відносно ОСОБА_2 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування вимоги ГУДФС у Полтавській області від 07.11.2018 №Ф-2926-51/1075 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 39800, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Полтавській області від 07.11.2018 № Ф-2926-51/1075.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_4