Справа № 826/6956/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6956/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 229 КАС України, без фіксації судового засідання, апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 р. у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи України", про визнання протиправним та скасування Наказу № 4044/5 від 15.12.2017 року, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

02.05.2018 р. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство "Національні інвестиційні системи" про: визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2017 № 4044/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" та про відновлення приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач прийняв спірний наказ з грубим порушенням норм матеріального права, внаслідок чого він є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018р. позовні вимоги задоволено: визнано и протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2017 № 4044/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно"; визначено, що рішення суду по даній справі № 826/6956/18, що набрало законної сили, є підставою відновлення (розблокування) ДП «НАІС» доступу державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зобов'язано відповідача забезпечити виконання рішення суду по даній справі №826/6956/18, що набрало законної сили, шляхом здійснення протягом трьох робочих днів з дня набрання законної сили рішення заходів щодо поновлення прав позивача - відновлення (розблокування) ДП «НАІС» доступу державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Мін'юсту України є протиправним та підлягає скасуванню як такий, що прийнятий без належних на те повноважень із порушенням встановлених законодавством порядку й процедури.

Відповідач, Міністерство юстиції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.18 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах повноважень та внаслідок встановлення з боку позивача порушень буле прийнято обґрунтоване рішення.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справу розглянуто в межах аргументів апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач здійснює нотаріальну діяльність в Київському міському нотаріальному окрузі на підставі Свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7836, виданого Міністерством юстиції України 06 листопада 2009 р. та на підставі реєстраційного посвідчення № 1060, виданого Головним управлінням юстиції у м. Києві у 2009 році.

Наказом Міністерства юстиції України від 11.12.2017 № 4679/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно" затверджено перелік державних реєстраторів та суб'єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 01 січня 2018 року (а.с.50-51).

12.12.2017р. головним спеціалістом відділу контролю у сфері державної реєстрації Управління акредитації, контролю та моніторингу суб'єктів державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату проведено моніторинг реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у Державному реєстрі прав та складено відповідний акт (а.с.52).

В акті перевірки зазначено, що виявлено наступні порушення:

вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; пунктів 12, 1, 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127; пунктів 10, 11 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 під час розгляду заяви від 31.01.2017 №20770359 щодо права власності, а саме: рішення за результатом розгляду заяви прийняття без пошуку зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та обтяжень цих прав у Державному реєстрі прав за ідентифікатором об'єкту нерухомого майна.

вимог статей 19, 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за заявою від 07.02.2017 №20863039, за подачу якої не сплачено адміністративний збір.

Міністерство юстиції України листом від 13.12.2017 №13204/19/34-17 повідомила позивача про призначення вищезазначеної камеральної перевірки (а.с.55).

Комісією, створеною на підставі наказу №4694/7 від 12.12.2017, складено Довідку від 14.12.2017, відповідно до якої в ході проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виявлено порушення вимог статей 10, 18, 19, 23, 24, 25, 26, 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; пунктів 12, 17, 18, 22, 41, 42, 45, 81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127; пунктів 9, 10, 11, 14 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 та запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік (а.с.57, 58).

15.12.2017р. наказом заступника Міністрів з питань державної реєстрації № 4044/5 тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 рік (а.с.65).

22.12.2017 р. до позивача надійшов лист Міністерства юстиції України від 19.12.2017 № 13426/19/34-17 щодо направлення вищевказаного наказу Міністерства юстиції України №4044/5 від 15.12.2017 та про передачу на зберігання реєстраційних справ (а.с.64).

20.12.2017р. Державне підприємство "Національні інформаційні системи" здійснило блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон № 1952 в редакції на день вчинення реєстраційних дій) визначені правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ст.2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, згідно цієї ж статті, державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно абзацу 2 ст.9 Закону № 1952 у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1952 визначено, що до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 Закону № 1952 Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно частин 1 та 2 статті 17 Закону № 1952 реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об'єкта. Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна. Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Частиною 1 статті 37-1 Закону № 1952 встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Пунктом «Г» частини 6 цієї ж статті передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. № 990 затверджено Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 990 ).

Згідно п.1 Порядку №990 передбачено процедуру здійснення Мін'юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п.2 Порядку № 990 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах. У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації з прийняттям обов'язкових до виконання рішень, передбачених Законами.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін'юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін'юсту (п.6 Порядку № 990).

Результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік); прізвище, ім'я та по батькові посадових осіб Мін'юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; - опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (п.9 Порядку № 990).

Згідно пунтку 8 Порядку № 990 під час проведення камеральної перевірки комісія має право:

1) ознайомлюватися з електронними копіями документів, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та які розміщені у реєстрах, а також з документами, створеними за допомогою програмних засобів ведення реєстрів;

2) витребувати у суб'єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах;

3) вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб'єктів державної реєстрації надання пояснень.

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін'юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (п.10).

Пунктом 2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 передбачено, що ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують формування та присвоєння номерів (реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви (запиту), номера запису, індексного номера рішення, інформації з Державного реєстру прав, свідоцтва тощо), формування картки прийому заяви (запиту), витягів, інформаційних довідок, виписок, оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій,. оновлення, архівування та відновлення записів, внесених до Державного реєстру прав. їх пошук, документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, надання інформації з Державного реєстру прав.

Наказом Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» Державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

З матеріалів справи вбачається, що моніторинг реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2В стосувався дій, які були проведені позивачем до 02.11.2016 р., зокрема реєстраційні дії за заявами №№ 20951161, 18443871, 18447346, 18447796, 18447682, 18447085.

Враховуючі положення статті 58 Конституції України правильним є висновок суду першої інстанції, що повноваження зі здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав, на підставі статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку від 21.12.2016 № 990, Міністерство юстиції України отримало з 02.11.2016, а шляхи реалізації таких повноважень лише з 30.12.2016.

Внаслідок чого, моніторинг реєстраційних дій позивача які були проведені до 02.11.2016 року вчинено за межами вимог Порядку № 990 та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом також досліджені решта документів, наданих позивачем з приводу реєстраційних дій, вчинених позивачем після 02.11.2016.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення реєстраційної дії за заявою про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості № 22902565 від 22.06.2017 позивачем здійснено реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) без довідки про присвоєння адреси об'єкту нерухомості, акту приймання-передачі об'єкта нерухомого майна - склад (літ. X) загальною площею 36,8 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4.

Проте, вказані документи були надані позивачу, хоча помилково й не відображені в заяві про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості № 22902565 від 22.06.2017 і не відскановані.

Отже, враховуючи надані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виявлене порушення є технічною помилкою, і не впливає на права осіб. Відповідач під час перевірки не досліджував паперові копії документів, не відбирав пояснення у державного нотаріуса, що передбачено вимогами Порядку № 990.

Вказане апелянтом не спростовано. Відібравши пояснення від позивача та перевіривши копії документів у паперовій формі, відповідач міг би у повному обсязі встановити обставини можливої наявності порушень чинного законодавства з боку позивача.

Щодо реєстраційних дій за заявами № 25097188, 24028556, 249228827, 24929225, 24929687, 24929970, 24930149, 249302787, 24997059, 25025525, 25026330, 25095296, 25102473, 25103405, 25155163, 240478873, 24048280, 23423770, також дослідивши паперові документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нотаріусом були здійснені всі необхідні пошуки заяв у базі даних Державного реєстру прав для встановлення черговості на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абзац 1 п. 12 Порядку № 1127.

Вказане підтверджено матеріалами справи, апелянтом вказане не спростовано.

Щодо решти аргументів апелянта, колегія судді вважає вірним висновок суду першої інстанції, що чинне законодавство України не передбачає, що під час скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно мають здійснюватися пошуки зареєстрованих прав чи обтяжень, чи то встановлення черговості розгляду заяв. Відповідач формально підійшов до перевірки позивача - не досліджував кожен епізод виявлених ним порушень, а просто зробив припущення - якщо в реєстрі були відсутні пошукові запити, то це автоматично означало наявність порушення, що автоматично ставить під сумнів об'єктивність проведеної перевірки та акту, складеного за її результатами.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки те, що приватний нотаріус ОСОБА_3 при вчинення нотаріальних дій здійснила усі необхідні перевірки безпосередньо перед їх вчиненням підтверджено належними та допустимим доказами.

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене, зазначає, що всі наведені апелянтом аргументи є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 07.03.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 р. у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи України", про визнання протиправним та скасування Наказу № 4044/5 від 15.12.2017 року, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель