Справа № 623/3843/18
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/3843/18
Номер провадження 2-а/623/3/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченко П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.10.2018 року близько 14:35 години його було зупинено поліцейським ОСОБА_3 на вул. Суходільський в м. Ізюмі Харківської області. Разом із ним в машині перебував ще якийсь поліцейський, який не представився. Претензією ОСОБА_3 було те, що ОСОБА_1 здійснив обгін транспортного засобу в момент, коли рухався по шляхопроводу. Проте проїзна частина дороги на шляхопроводі, розташованому по вул. Суходільській в м. Ізюм не містить дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 та має ширину 12,45 метра, що не дозволяє однозначно та категорично визначити розділення дорожнього полотна на попутню та зустрічну смуги руху, а визначення смуги руху зустрічного є ситуативним в залежності від поточного розташування транспортних засобів на дорозі. Разом із тим, згідно змісту ПДР, дорожнє полотно, що має ширину 11 метрів, може містити в собі (11м /2,75 м = 4) чотири смуги руху; дві в одному і дві у зустрічному напрямках. Позивач зазначає, що, проїжджаючи повз інший транспортний засіб, що знаходився праворуч біля правого узбіччя, чітко усвідомлював, що не виїхав на смугу зустрічного руху і не перетинав умовної середини дороги. Транспортом, відносно якого рухався лівіше, був рейсовий автобус, який в цей час здійснював посадку/висадку пасажирів поблизу сходинок, що ведуть з шляхопроводу в бік вулиці Тепловозної (вниз зі шляхопроводу). Водночас із тим зауважує, що поліцейський ОСОБА_3 знаходився на певному віддаленні від позивача, що не давало йому обєктивної можливості оцінювати відстань від правого узбіччя, а також робити висновки щодо ймовірності виїзду на зустрічну смугу. Таким чином поліцейський не мав підстав вважати або обґрунтовано стверджувати, що було здійснено маневр обгону, а не випередження або обїзду автобусу, який саджав/висаджував пасажирів. Також прав, передбачених ст.268 КУпАП ОСОБА_3, а також інший поліцейський, що був із ним у машині, не розяснювали. Проте відомо, що під час спілкування з представниками правоохоронного органу має право скористатися допомогою захисника. З цього приводу було заявлене клопотання до ОСОБА_3 щодо переносу розгляду справи, а також про розгляд справи за участю захисника (адвоката), однак поліцейський в прийнятті такого клопотання відмовив без пояснень своєї позиції. Далі поліцейські по черзі підходили до нього і розмовляли, уточнюючи його анкетні дані. Потім, в процесі спілкування, один з них тримав в руках якийсь документ, в якому було проставлено штраф 255 гривень. Тобто даний бланк був вже раніше частково заповнений в графі «прийняте по справі рішення» і дане вписане рішення не співпадало з санкцією інкримінованої мені статті - 255 гривень замість 425 гривень штрафу або 50 штрафних балів. Підстав підписуватися в такому документі, який не має відношення до інкримінованого правопорушення він я не мав. В подальшому 16.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся із відповідним клопотанням на імя ОСОБА_3 до Ізюмського відділу Нацполіції. Дане клопотання було прийнято в черговій частині й на ньому було проставлено відповідну відмітку. Про результати розгляду клопотання та причини відмови в його задоволенні так і не було. 24.10.2018 року на адресу позивача звичайним листом надійшло повідомлення від Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області. Дана кореспонденція містила супровідний лист за підписом невстановленої особи, виготовлений поліцейським ОСОБА_2. До супровідного листа додано копію постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 040860 від 16.10.2018 року, виготовлену на зіпсованому бланку та квитанцію про сплату штрафу. 16 жовтня 2018 року ст. сержантом поліції поліцейським СРПП ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення/ по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 040860. В даній постанові зазначено, ОСОБА_1 порушив правила обгону, а саме: здійснив обгін на шляхопроводі, чим порушив п.14.6 «г» Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви, наявної в матеріалах справи, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач старший сержант поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 126 КАС України, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши заяву позивача, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 040860 від 16.10.2018 року, водій ОСОБА_1, днз АХ1619СР, керуючи VOLKSWAGEN здійснив порушення правил обгону, а саме: здійснив обгін на шляхопроводі, чим порушив п.14.6 «г» Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, за що застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Зазначена постанова винесена старшим сержантом поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_2 (а.с.5,7).

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, «Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено … в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.»

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до частини 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 14.6 «г» ПДР обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, ч. 1 ст. 122, 245. 251, 252, 258, 268, 279, 280, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245, 246, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 040860 від 16.10.2018 року, винесену поліцейським СРПП Ізюмського ВП ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя П. П. Винниченко