Справа № 456/3930/18
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3930/18
Провадження № 2-а/456/16/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львів, інспектора ВЗВДДУ № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР № 128800 від 01.10.2018, винесену інспектором ВЗВДДУ № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що 01.10.2018 в місті Львові, проїхавши перехрестя вул. Коротка вул. Залізнична, він був зупинений інспектором поліції, який повідомив, що він переїхав перехрестя на заборонений червоний колір світлофора. На представлений інспектору відеозапис з відеореєстратора, з якого чітко вбачається, що він рухався на миготливий зелений, інспектор не відреагував та вказав, що з його реєстратора вбачається той факт, що він проїхав світлофор на жовтий сигнал, що змінювався на червоний. З даною постановою він не згідний, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, та вважає, що така складена без достатніх підстав та без врахування фактичних обставин справи. Зокрема, зазначив, що на віддалі від світлофора близько 8-10 м сигнал зеленого кольору почав мигати, що давало йому підстави пришвидшити рух та закінчити проїзд перехрестя з метою уникнення аварійних ситуацій та забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки екстрене гальмування призвело б до зупинки його транспортного засобу посередині перехрестя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, а також просив долучити до матеріалів справи відеозапис з реєстратора його автомобіля.

Представник відповідача УПП у м. Львів та відповідач інспектор ВЗВДДУ № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.10.2018 відповідач інспектор поліції ОСОБА_2А зупинив автомобіль марки «Peugeot 508», н.з. RZ8776M, під керуванням позивача ОСОБА_1 у м Львові, повідомивши про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 128800 від 01.10.2018 вказано, що ОСОБА_1І, керуючи автомобілем марки «Peugeot 508», н.з. RZ8776M, о 12 год 16 хв. у місті Львів на перехресті вул. Коротка вул. Залізнична проїхав перехрестя на заборонений колір світлофора, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3е ПДР, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с. 2/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні з'ясовано, що він 01.10.2018 близько 12 год. 16хв., керуючи автомобілем марки ««Peugeot 508», н.з. RZ8776M, дійсно здійснював у м. Львові проїзд перехрестя вул. Коротка вул. Залізнична, але на зелений миготливий колір світлофора. Оскільки його автомобіль був від світлофора на віддалі близько 8-10 м, він пришвидшив рух, врахувавши дорожню обстановку та прорахувавши, що екстрене гальмування призведе до зупинки його транспортного засобу посередині перехрестя, змушений був проїхати перехрестя.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягає в проїзді на заборонений сигнал світлофора та порушенні правил проїзду перехресть, за вчинення якого притягнутий до адміністративної відповідальності позивач, обов'язковою умовою є встановлення уповноваженою посадовою особою: 1) факту руху транспортним засобом, яким керує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку, вказаному її стрілкою; 2) ненадання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, та незупинення цією особою транспортного засобу перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.7 Правил дорожнього руху України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Згідно п. 8.7.3е ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:

зелений дозволяє рух;

зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;

жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух та інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору, не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

В судовому засідання досліджено відеозапис, наданий позивачем, в якому зафіксовано той факт, що позивач 01.10.2108 о 12 год. 15 хв. дійсно здійснив проїзд перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора, який перемикається на червоний, та зупинився на пішохідному переході перед другим світлофором. Окрім цього з відеозапису вбачається, що автомобіль, яким керував позивач, знаходився на такій віддалі від світлофора з ввімкненим жовтим сигналом, яка не вимагала застосування екстреного гальмування, що давало можливість позивачу зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР.

Таким чином, пояснення позивача ОСОБА_1 стосовно того, що він проїхав перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора є надуманими та суперечать іншим доказам по справі, зокрема, відеозапису, наданому самим позивачем.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені по справі докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю доведена.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у звязку з його необгрунтованістю та безпідставністю, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належним доказом, та жодним іншим доказом не спростовується. А відтак оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2018 є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львів, інспектора ВЗВДДУ № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений судом 11.03.2019.

Суддя Л.В.Гула