Справа № 140/1990/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1165/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Глушка І.В., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду (головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_4, м. Луцьк) у справі №140/1990/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 15.01.2018 року про відмову у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №41 від 30.11.2017 року. Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №41 від 30.11.2017 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України від 15.01.2018 №556585/39384303 про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 30.11.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних та зобовязання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №41 від 01.11.2017 залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції від 01.11.2018 року зазначено, що рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №41 від 30.11.2017р. 23.01.2018 року було направлене на електронну адресу апелянта та отримано ним 23.01.2018р., про що свідчить квитанція від 23.01.2018р. Однак, апелянт вважає, що наведене вище не підтверджується матеріалами справи так як жодних квитанцій про отримання ним вищезазначеного рішення відповідача у матеріалах справи немає.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-4047/19 від 21 лютого 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права. Відповідач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТзОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3" складено податкову накладну №41 від 30.11.2017, яка була надіслана для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та реєстрацію якої 14.12.2017 було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, про що позивачу було надіслано в електронній формі квитанцію №1 (а.с.12,47).

Комісією ДФС України прийнято рішення від 15.01.2018 №556585/39384303, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 18 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджених постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 (в редакції постанови КМУ від 26.04.2017 №341) на момент прийняття відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України комісією рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням комісії.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких комісією прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 18 Порядку №1246 платнику податку - ТзОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3" 23.01.2018 в електронній формі було надіслано квитанцію №2 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, разом з рішенням комісії від 15.01.2018 №556585/39384303 про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.13,47 зворот).

Апеляційний адміністративний суд не бере до уваги твердження апелянта щодо неотримання оскаржуване рішення від 15.01.2018 №556585/39384303 про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки вказане не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується вищенаведеними твердження та доказами.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обовязковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції щодо оскарження рішення комісії ДФС України від 15.01.2018 №556585/39384303 в адміністративному порядку зазначає наступне.

Позивач 08.08.2018 до ДФС України подав скаргу на рішення комісії ДФС України від 15.01.2018 №556585/39384303 про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 30.11.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 14).

Інформаційним листом від 07.09.2018 №28890/6/99-99-11-04-15 ДФС України повідомила ТзОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3", що відповідно до пункту 3 та 4 Порядку розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.02.2018 №117 скарги подаються платником податку на додану вартість до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, неробочий або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним, неробочим або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 Податкового кодексу України. Скарга подається платником податку в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що в порушення п. 5 Порядку №117 скарга від 08.08.2018 на рішення комісії ДФС України від 15.01.2018 №556585/39384303 надіслана у паперовій формі. Скарга ТзОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3" в електронній формі та у десятиденний строк щодо оскаржуваного рішення до ДФС України не надходила (а.с.16-17).

Оскільки скарга ТзОВ "ОСОБА_2 ОСОБА_3" до ДФС України була подана з пропущенням 10-ти денного строку оскарження та не в електронній формі, відповідачем не розглядалась скарга взагалі, про що повідомлено позивача інформаційним листом від 07.09.2018 №28890/6/99-99-11-04-15.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що так як скарга по суті не розглядалась і рішення за її результатами Державною фіскальною службою України не приймалось, то не було підстав вважати, що позивач скористався правом досудового порядку вирішення спору, а відповідно немає жодних підстав для застосування передбаченого частиною четвертою статті 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної дійшов висновку, що позивач отримав рішення комісії ДФС України від 15.01.2018 №556585/39384303 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №41 від 30.11.2017 23.01.2018, при цьому до суду за захистом прав, свобод та інтересів звернувся лише 04.10.2018, тому позовна заява подана з пропуском передбаченого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку на звернення до суду.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду у справі №140/1990/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови складений 07 березня 2019 року.