Справа № 420/5472/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5472/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року в розмірі 11700,46 грн.; зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести виплату пенсії з 01 січня 2018 року в розмірі 11700,46 грн. з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію з 06.09.2017 року у розмірі 11700 грн. 46 коп. відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак з дати призначення пенсії, як зазначає позивач, він отримує пенсію у розмірі 10749 грн., тобто на 960 грн, 46 коп. меншу за призначену, що на його думку є порушенням його прав. Позивач зазначив, що з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, з якої фактично сплачено страхові внески та відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір його пенсії має складати 13740 грн. З огляду на зазначене, позивач вважає, що його права на отримання у належному розмірі пенсії порушені відповідачем.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог ст. 160, 161 КАС України, та встановлено 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

05 листопада 2018 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків по справі №420/5472/18 (вх.№33093/18) та заява про долучення до матеріалів справи меморіального ордеру (вх.№33254/18), чим усунені недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України.

04 грудня 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№37469/18), в якому заперечуючи проти адміністративного позову ОСОБА_1, представник зазначив, що пенсію позивачу призначено 06.09.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при страховому стажі 42 роки 4 місяці 3 днів (по 31.07.2017 року), середньомісячній заробітній платі 20272,46 грн. за період з 01.07.2000 року по 31.07.2017 року. Розмір пенсії до виплати склав 10740 грн. з урахуванням обмежень. Як зазначає представник відповідача, 01.10.2017 року позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно з пунктом 4-3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (осучаснення пенсії). В результаті перерахунку загальний розмір пенсії позивача склав 8676,93 грн., що є меншою за призначену, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія позивачу виплачується у раніше встановленому розмірі 10740 грн. З огляду на зазначене, управлінням не порушено прав позивача, а вимога про здійснення перерахунку ОСОБА_1 щ 01.01.2018 року у розмірі 11700,46 грн. є безпідставною, оскільки у відповідача відсутні законодавчо визначені підстави для здійснення такого перерахунку.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1. Ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2019 року.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі №420/5472/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.02.2019 року.

07 лютого 2019 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження за його відсутності (вх.№4360/19).

07 лютого 2019 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (вх.№4363/19), в якому представник проси суд розглянути справу у порядку письмового провадження.

З урахуванням вищезазначених заяв учасників справи, судом вирішено розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, має 42 роки 4 місяці 3 дні страхового стажу та з 06.09.2017 року отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 10740 грн. з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії встановлених ч.3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до протоколу №844 від 11.09.2017 року пенсія ОСОБА_1 становила 11700,46 грн. та складалась з наступних складових: 11608,62 грн. основний розмір пенсії та 91,844 грн. - доплата за поднормативний стаж.

З 01.10.2017 року всім пенсіонерам було здійснено масовий перерахунок раніше призначених пенсій із використанням єдиного показника середньої заробітної плати за останні 3 роки (2014-2016) у розмірі 3764,40 та величини оцінки одного року стажу у розмірі 1%.

Як встановлено судом, позивачу на підставі розпорядження №110596 від 18.12.2017 року здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року, за результатами якого розмір пенсії за віком склав 8676,93 грн., доплата за понаднормативний стаж - 101,64 грн, доплата до попереднього розміру пенсії з 01.10.2018 року -2063,07 грн.

Розмір пенсії позивача до виплат склав 10740,00 грн.

На переконання позивача, Суворовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі протиправно обмежено розмір його пенсії на 960,46 грн., чим порушено його конституційні права, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просить суд зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року в розмірі 11700,46 грн.з урахуванням виплачених сум.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, зокрема, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону № 1058 в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 №2148-V111, який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017, до частини першої статті 25 Закону №1058-IV були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Також Законом №2148-VІІІ Прикінцеві положення Закону №1058 доповнено пунктом 4-3, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що з 01.10.2017 пенсії, призначені згідно Закону №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017р. по 31.12.2017р., зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як встановлено судом та підверджується матеріалами справи пенсія за віком позивачеві була призначена відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2017 року.

Тобто, пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону №1058-IV до набрання чинності Законом № 2148-VIII, у зв'язку з чим підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд зазначає, що вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

Суд зауважує, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн. що свідчить про те, що вказані зміни не погіршили умови отримання пенсії позивачем.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач погоджується з призначенням та виплатою його пенсії у розмірі 10740 грн. до 31 грудня 2017 року з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, вважає, що відповідач був зобов'язаний здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2018 року без обмежень максимального розміру пенсії, оскільки на його думку, частину 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було визнано неконституційною рішенням Конституційного суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки вони не відповідають дійсності.

Суд зазначає, що позивач дійшов хибних висновків вважаючи неконституційними положення ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки рішення Конституційного суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року не має жодного відношення до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону, що діяла на момент призначення пенсії (06.09.2017р.) та перерахунку пенсії (осучаснення пенсії) позивача з 01.10.2017 року.

Вищевказаним рішенням Конституційного суду від 22.05.2008 року були визнано неконституційними приписи ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній до 2008 року.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Тобто, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Отже, прийняття Закону №2148-VIII не мало наслідком звуження змісту та обсягу права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення його пенсії.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним та у відповідача відсутні законодавчо визначені підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року у розмірі 11700,46 грн.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає доречними доводи позивача, викладені у відзиві на позовну заяву, обґрунтованість яких підтверджуються матеріалами справи та знаходить своє відображення у приписах чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 194, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Аракелян М.М.