Справа № 442/8568/18
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/8568/18
Провадження №2-а/442/8/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, за участю третьої особи інспектора УПП у Львівській області старшого сержанта поліції Леньо Ігора Миколайовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, за участю третьої особи інспектора УПП у Львівській області старшого сержанта поліції Леньо Ігора Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09.12.2018 о 12:11 год. керував власним легковим автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі Київ- Чоп 557 км 800 м. та рухався зі швидкістю близько 70 км/год., тобто, у місці вказаної автодороги після закінчення населеного пункту Солонка Пустомитівського району Львівської області. У цей момент його зупинив працівник патрульної поліції, який не представився, а відразу звернувся з претензіями про те, що він порушує Правила дорожнього руху, оскільки керує вказаним автомобілем з перевищенням встановленої швидкості у даній місцевості, тобто керує автомобілем зі швидкістю 73 км/год., що зафіксовано на вимірювачі швидкості руху TruCAM LTI 20/20 серії тс000584 чим, на думку поліцейського, порушив п. 12.4 ПДР. Він заперечив щодо заявленої вимоги патрульного поліцейського, пояснивши, що у даному місці немає населеного пункту за будь-якими ознаками: чи то згідно визначення у ПДР, чи згідно дорожніх знаків, що знаходяться у даній місцевості, чи згідно ознак, які визначають поняття населений пункт, так як з ліва і зправа від проїжджої частини є ліс. Нажаль, у відповідь на свої заперечення йому було видрукувано постанову серії ЕАВ № 784017 від 09.12.2018р., згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З вказаною постановою категорично не згідний, вважає її незаконною та необґрунтованою, і такою, що порушує його права, свободи та інтереси, оскільки не допустив жодних порушень, і не порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду даний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 784017 від 09.12.2018 вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на автодорозі Київ- Чоп 557 км 800 м на 23 км порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, а саме, рухався зі швидкістю 73 км/ год., та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

З копії листа менеджера дороги ОСОБА_3 від 16.01.2019 вбачається, що ділянка дороги М-06, Київ-Чоп, 557 км 800м, знаходиться в межах населеного пункту с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області. Межі вказаного населеного пункту: напрямок на Чоп - з 554 км 650 м до 558 км 960 м, напрямок на Київ з 557 км 900 м до 554 650 м. Однак, при складанні такого листа, менеджер не посилається на жодний діючий документ, який би підтвердив, що саме в місці зупинки транспортного засобу є населений пункт і на підставі якого документа було визначено межі такого. Копія такого листа не завірена належним чином.

З фотокопії, долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву, не можливо встановити марку зазначеного автомобіля та його номерний знак. Крім цього, фото немає прив'язки до дорожніх знаків, зокрема, до знаку «Населений пункт».

Відповідно до Правил дорожнього руху населеним пунктом вважається забудована територія, в'їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим КУпАП України, зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вважаю, що докази, надані відповідачем, не є достатніми та достовірними, такі не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, відтак, відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому судові витрати за розгляд справи слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6,10,19,90,241-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №784017 від 09.12.2018 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Грицай М.М.