Справа № 160/8439/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2019 року Справа № 160/8439/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Стогній К.В.
представник позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису від 27.06.2018 року, -
09 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 року до акту позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 27.06.2018 року № 000946.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на підставі звернення споживача ОСОБА_5 у період з 25.06.2018 року по 27.06.2018 року проведена позапланова перевірка Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якої складено акт від 27.06.2018 року № 000946. До вказаного акта перевірки від 27.06.2018 року № 000946 був винесений припис про усунення виявлених порушень від 27.06.2018 року. Позивач не погоджується з висновками зазначеного акта перевірки і виданими на його підставі приписом, вважає припис до акта перевірки від 27.06.2018 року № 000946 незаконним та необґрунтованим в частині порушення ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарачої води і водовідення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, оскільки відповідно до договірних відносин між КП «Дніпроводоканал» та ОСББ «ЖК «Жуковський» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців багатоквартирного будинку, в тому числі ОСОБА_5, є саме ОСББ «ЖК «Жуковський». Таким чином, враховуючи, що квартира, власником якої є ОСОБА_5, знаходиться в багатоквартирному будинку, балансоутримувачем якого є ОСББ «ЖК «Жуковський», та останнім у встановлему законом порядку був укладений договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення з КП «Дніпроводоканал», тому порушень прав споживача ОСОБА_5 допущено не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляд за правилами загального позовного провадження.
10.12.2018 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на те, що спірний припис від 27.06.2018 року є обґрунтованим та скасуванню не підлягає, оскільки позивач безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків щодо укладення договору з надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення зі споживачем ОСОБА_5, у звязку з чим складено припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 року до акту позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист справ споживачів від 27.06.2018 року № 000946.
Представник позивача у судовому засіданні 06.02.2019 року вимоги позову підтримав та просив задовольнити.
Представники відповідача вимоги позову не визнали, просили у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 1284-По від 23.06.2018 року, у звязку з надходженням звернення ОСОБА_5 від 25.04.2018 року № С-1808949-845, призначено провести позапланову перевірку КП Дніпроводоканал Дніпровської міської ради за предметом: перевірка фактів, що стали причиною звернення споживача ОСОБА_5 від 25.04.2018 року № С-1808949-845.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на підставі наказу № 1284-По від 23.06.2018 року у період з 25.06.2018 року по 27.06.2018 року проведена позапланова перевірка Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якої складено акт від 27.06.2018 року № 000946.
Перевіркою встановлено порушення ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарачої води і водовідення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме: в ході перевірки встановлено, що гр.ОСОБА_5 звернулась до КП «Дніпроводоканал» ДМР з приводу укладання договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Надання послуг згідно з договором, який оформляється на підставі типового передбаченого п.8 вищезазначеної постанови. Згідно з п.3 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг централізованого постачання холодної і гарячої води та водовідведення у багатоповерховому будинку укладається між власником квартири та виконавцем цих послуг. Не зважаючи на вищезазначені норми КП «Дніпроводоканал» ДМР, яке здійснює водопостачання за адресою заявника, відмовлено в укладанні договору з власником квартири.
Також на підставі результатів перевірки 27.06.2018 року до акта перевірки № 000946 від 27.06.2018 року відповідачем складено припис про усунення порушень.
Вказаний припис вручено представнику Комунального підприємства Дніпроводоканал ОСОБА_6 27.06.2018 року.
У приписі про усунення порушень від 27.06.2018 року визначено зобовязання усунути виявлені порушення.
Досліджуючи правомірність винесеного припису, суд виходить із такого.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Правилами надання Послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення типового договору про надання Послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.
Закон України Про житлово-комунальні послуги визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.
Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
У частинах 1, 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно статті 1 вищевказаного Закону України, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Виконавцем відповідно до Закону є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Згідно до частини 5 вищевказаної статті 19 Закону України, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Статті 20, 21 цього Закону визначають обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному пунктом 3 частини 2 статті 21 цього Закону: підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Закон передбачає істотні (обовязкові) умови договору на надання житлово-комунальних послуг між виконавцем/виробником та споживачем.
Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.
Так, істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є:
1) найменування сторін;
2) предмет договору;
3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;
4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;
5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;
6) права та обовязки сторін;
7) порядок контролю та звіту сторін;
8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг;
9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу;
10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту);
11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку;
12) порядок здійснення ремонту;
13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору;
14) порядок вирішення спорів;
15) перелік форс-мажорних обставин;
16) строк дії договору;
17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору;
18) дата і місце укладення договору.
Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін.
Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.
Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
З аналізу змісту частини 3 статті 6, частини 1 статті 630 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, постанови № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту Типового договору.
При укладанні договорів слід звернути увагу на те, що договір, який має бути підписаний із споживачем, не може передбачати менший обсяг прав, обовязків сторін та якості житлово-комунальних послуг, аніж той, що передбачений Типовим договором. У договорі слід обовязково визначати права, обовязки та відповідальність сторін.
Отже, при укладанні договорів на надання житлово-комунальних послуг застосовуються норми діючого законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 179 Господарського кодексу України,- Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.
Частиною 3 статті 184 Кодексу встановлено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.
Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.
Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач забезпечує надання гр. ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, житлово-комунальних послуг, з постачання холодної та гарячої води.
Позивач є субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачам.
Термін дії договору визначеного сторонами до 19.08.2020 року.
Оплату за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення ОСББ ЖК Жуковський проводить на розрахунковий рахунок позивача КП Дніпроводоканал Дніпровської міської ради за фактично спожиті послуги за показниками загальнобудинкових приладів обліку, встановлених в будинках 16, 18, 20, 24, по вул. Василя Жуковського, м.Дніпро.
Судом встановлено, що відповідно до договірних відносин муж КП Дніпроводоканал Дніпровської міської ради та ОСББ ЖК Жуковський виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 є ОСББ ЖК Жуковський, а виробником зазначених послуг є КП Дніпроводоканал Дніпровської міської ради.
КП Дніпроводоканал є виробником, організацією-постачальником житлово-комунальних послуг, які отримає споживач гр. ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3.
Положеннями статті 12 Закону України від 09.11.2017 року № 2189 Про житлово-комунальні послуги передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:
2) вимоги до якості послуг;
3) права і обовязки сторін;
4) відповідальність сторін за порушення договору;
6) порядок оплати послуги;
7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;
8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що гр. ОСОБА_5 зверталася до позивача із заявою щодо укладення на пряму відповідного індивідуального договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, форма, якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.
На звернення гр. ОСОБА_5 з питань укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, позивачем було надано відповідь № Т-132 від 27.04.2018 року з розясненням порядку прийняття на абонентське обслуговування мешканців ОСББ Жуковський.
До теперішнього часу відповідний індивідуальний договір на надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено не було.
Згідно листа КП Дніпроводоканал Дніпровської міської ради від 27.04.2018 року, для прийняття мешканців ОСББ на абонентське обслуговування розроблена форма договірних стосунків з власниками житлових приміщень, яка передбачає можливість вести розрахунки за послуги водопостачання та водовідведення безпосередньо на розрахунковий рахунок КП Дніпроводоканал.
Так, суд зазначає про те, що введення в дію Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачає наявність у договірних стосунках індивідуального споживача, тобто фізичної або юридичної особи, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якого від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Про що також зазначає у своєму листі від 27.04.2018 року позивач КП Дніпроводоканад Дніпровської міської ради.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного позивач безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків щодо укладення індивідуального договору з надання послуг з центрального питного водопостачання та водовідведення зі споживачем ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до положення статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року не споживач, а саме позивач, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем індивідуальний договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором, чого позивачем зроблено не було.
Таким чином, підготовка та укладення вищевказаного договору про надання житлово-комунальних послуг є обов'язком позивача.
З урахуванням вищевикладеного, слід зазначити про те, що відповідач правомірно дійшов висновку стосовно того, що діючим законодавством саме на позивача покладено обовязок щодо підготовка та укладення індивідуального договору на надання житлово-комунальних послуг.
Доводи позивача, що висновки відповідача визначені в акті від 27.06.2018 року №000946, на підставі яких складено оскаржуваний припис, не ґрунтується на нормах чинного законодавства не відповідають фактичним обставинам справи, спростовані вищевикладеним та наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи позивача щодо того, що вимоги відповідача визначені в приписі від 27.06.2018 року не конкретизовані та чітко не сформульовані є необґрунтованими та безпідставними.
Посилання позивача, що припис до акта № 000946 від 27.06.2018 року не ґрунтується на нормах закону та спричиняє тиск на підприємство в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваний припис від 27.06.2018 року до акта позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 27.06.2018 року №000946 складено відповідачем правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах своєї компетенції та у спосіб передбачений чинним законодавством, отже підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі викладеного позовні вимоги Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 06 лютого 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення суду у повному обсязі здійснено 18 лютого 2019 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_7