Справа № 520/139/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 березня 2019 р. № 520/139/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ), третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України (61057, м. Харків, вул. Римарська, 24, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Київській області, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №23 від 16.01.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №23 від 16.01.2018 року є незаконним та таким, що порушує права позивача та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 14.01.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу подати до суду протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу. Третій особі запропоновано надати пояснення щодо позову.

Ухвала про відкриття спрощеного провадження від 14.01.2019 р. разом з позовною заявою та доданими до неї документами, надіслана відповідачу та третій особі, отримана представниками 16.01.2019р. та 17.01.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.(а.с.15,16)

Відповідач правом на подання відзиву на позов разом з доказами не скористався, протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали від 14.01.2019 року відзив до суду не надав, щодо поважності причин не подання відзиву не повідомив.

Відповідно ч.2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з заявою про підтвердження чи спростування дійсності його дозволу на імміграцію в Україну.

ГУ ДМС України в Харківській області 06.12.2018 року листом № К-2680/6/6301-18/6301.8.1/28167-18 повідомило позивача ОСОБА_1 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та запропоновано у прийомні години прибути для роз'яснення положень міграційного законодавства. (а.с.9)

Як зазначено позивачем у позові, ГУ ДМС України в Харківській області повідомило ОСОБА_1, що рішенням Управління Державної міграційної служби України в Київській області № 23 від 16.01.2018 року скасовано дозвіл на імміграцію в Україну.

З наданої відповідачем копії особової справи ОСОБА_1, судом встановлено, що прийняттю спірного рішення передували наступні обставини.

Позивач у 2006 році звернулась до Васильківського РВГУМВСУ в Київській області з питання отримання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.6 ч.2 ст.4 ЗУ "Про імміграцію" як особа, яка є батьком іммігрантки, оскільки його малолітня донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Харкова, має право на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.3 ст.8 ЗУ "Про імміграцію".

На підставі зазначеного 25.05.2006 року ВГІРФО ГУМВСУ в Київській області було прийнято рішення № 11292/55949 про надання позивачу дозволу на імміграцію відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ "Про імміграцію" та документовано посвідкою на постійне проживання серії КВ 11292/55949 від 25.05.2006 р.

Згідно Висновку перевірки законності надання дозволу на імміграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 від 16.01.2018 року, затвердженого Заступником Начальника управляння ДМС України в Київській області, встановлено, що на думку останнього, дозвіл позивачу на імміграцію в України, був виданий незаконно, оскільки право на отримання дозволу на імміграцію мають батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти. Проте, малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент прийняття документів у її батька, не мала дозволу на імміграцію, а також не було підтверджено її належність до громадянства України, що на думку відповідача, свідчить про те, що позивач не може бути визнана батьком іммігрантки. Зважаючи на викладене, відповідачем було установлено, що позивачем для отримання дозволу на імміграцію було подано неправдиві відомості.

У зв'язку з встановленими обставинами, у Висновку від 16.01.2018 року зазначено про необхідність скасувати повністю рішення ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області від 25.05.2006 про надання дозволу на імміграцію громадянину СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недійсною видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання НОМЕР_2 від 25.05.2006 та видану 12.09.2008 УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області посвідку НОМЕР_3 та вжити заходів щодо вилучення останньої.

На підставі вищевикладеного, Управління Державної міграційної служби України в Київській області складено спірне рішення № 23 від 16.01.2018 року.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України "Про імміграцію"; процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою КМУ від 26.12.2002 р. № 1983 (далі за текстом - Порядок №1983).

У відповідності до пп. 2 п. 2 цього Порядку, в редакції, яка діяла на час надання посвідки, рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію залежно від категорії іммігрантів приймають територіальні органи Департаменту в головних управліннях, управліннях МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) - стосовно іммігрантів, які підпадають під квоту імміграції (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає Департамент), а саме: батьків, чоловіка (дружини) іммігранта та його неповнолітніх дітей.

Рішення про надання дозволу на імміграцію є підставою для отримання посвідки на постійне проживання.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про імміграцію", дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 Порядку №1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання.

На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про імміграцію"передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про прийняття спірного рішення, докази надіслання йому копії вказаного рішення, а також запрошення його для надання пояснень, тобто в порушення визначеної Порядком №1983, питання про скасування дозволу на імміграцію розглядалось без запрошення позивача для надання пояснень, при винесенні оскаржуваного рішення не вивчались обставини наявності підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Суд зазначає, що Законом України "Про імміграцію" встановлений вичерпний перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну, зі змісту якого вбачається, що підставами для скасування дозволу на імміграцію можуть бути лише винні дії іммігранта.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення вмотивовано п.1 та 6 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", за яким, дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; в інших випадках, передбачених законами України.

Дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції (ч.1 ст.4 ЗУ "Про імміграцію").

Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів: батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти (п.6 ч.2 ст.4 ЗУ "Про імміграцію").

Відповідно до п.3 ч.3 ст.4 ЗУ "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Частиною 6 статті 7 ЗУ "Про громадянство" встановлено, що особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач, як батько та законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 надав усі необхідні документи для отримання дозволу на імміграцію відповідно до положень ЗУ "Про імміграцію" та ВГІРФО ГУМВС України в Київській області було прийнято рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на імміграцію від 25.05.2006 року №3200.

Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до матеріалів особової справи громадянина ОСОБА_1, копія якої залучена до матеріалів справи, при подачі заяви та документів до неї позивачем зазначено, що підставою для проживання на території України є народження ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки ОСОБА_2 в м. Харкові.

На підтвердження факту народження доньки позивача на території України свідчить наявна в матеріалах особової справи позивача копія свідоцтва від 26.11.2005 про народження дитини ОСОБА_2, серії НОМЕР_4.

Суд зазначає, що посилання відповідачем на те, що позивачем повідомлено свідомо неправдиві відомості про себе, а саме на момент подачі позивачем документів для отримання дозволу на імміграцію в Україні, дитина позивача у громадянстві України не перебувала, не є законною підставою для скасування дозволу на імміграцію позивача та вилучення безстрокової посвідки на постійне проживання в Україні з метою її знищення в розумінні положень статті 12 Закону України "Про імміграцію", оскільки наявне не було підставою для надання позивачу дозволу на імміграцію.

З огляду на викладене, рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №23 від 16.01.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, а саме без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення: позивач тривалий час проживає на території України на законних підставах, є батьком дитини, яка народилася на території України та яка має право на отримання громадянства України; без урахування принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце відсутність досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтересами позивача; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, чим порушено положення Порядку №1983.

Відповідачем - ГУ ДМС України в Київській області не надано суду доказів існування інших підстав для скасування наданого позивачу дозволу на імміграцію, які передбачені ст. 12 Закону України "Про імміграцію", а саме: не надано вироку суду, яким іммігранта засуджено до позбавлення волі; будь-яких доказів того, що дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; доказів того, що скасування дозволу на імміграцію є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; відповідачем, також, не надано будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність передбачених законодавством підстав для скасування наданого позивачу дозволу на імміграцію.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №23 від 16.01.2018 року, отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, адреса для листування: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ), третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України (61057, м. Харків, вул. Римарська, 24, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Київській області №23 від 16.01.2018 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 березня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.