Справа № 0640/4061/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4061/18 Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

14 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (повний текст судового рішення складено 14.12.2018р. у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, у якій він просить скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №70939-0000 від 30.06.2017. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що протягом 2016-2017 років ним не було укладено договорів оренди землі, які б передбачали сплату орендної плати, з огляду на що податкове повідомлення-рішення форми "Ф", прийняте Головним управлінням ДФС у Житомирській області, за №70939-0000 від 30.06.2017 є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, винесеного Головним управлінням ДФС у Житомирській області.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 809,02 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що орендна плата за земельну ділянку комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. ОСОБА_2 була нарахована орендна плата згідно з діючим договором оренди від 18.09.2015 за земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомості станом на 08.11.2018 та на підставі листа Андрушівської міської ради від 26.05.2017 №02-19/208 про діючі договори оренди землі, що укладені Андрушівською міською радою станом на 01.06.2017, було зроблено розрахунок орендної плати за землю з фізичних осіб та на підставі вказаних відомостей винесено податкове повідомлення-рішення №70939-0000 від 30.06.2017.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що ОСОБА_2 не укладав протягом 2016-2017 років договорів оренди землі, які б передбачали сплату такої орендної плати. Саме тому відсутні будь-які підстави нарахування орендної плати за землю.

Вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Андрушівським відділенням Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 на суму 80901,96 грн., у зв'язку з тим, що відповідно до договору оренди землі від 18.09.2015 ОСОБА_2 є орендарем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Нарахування орендної плати за земельну ділянку на суму 80901,96 грн.

ОСОБА_2 19.05.2015 звернувся із заявою до Андрушівського міського голови Бойка В.І., з проханням надати в оренду терміном на три роки земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з даруванням об'єктів нерухомості (а.с.41).

Рішенням Андрушівської міської ради Житомирської області на 50 сесії від 19.05.2015, розглянувши заяву громадянина ОСОБА_2, було вирішено передати йому в оренду земельну ділянку на три роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,7002 га у АДРЕСА_1. Орендну плату за використання земельної ділянки встановлено у розмірі 3 (три) відсотки нормативної грошової оцінки. Громадянина ОСОБА_2 зобов'язано провести оформлення права оренди на додану земельну ділянку відповідно до чинного законодавства (а.с.40).

18.09.2015 Андрушівською міською радою було виготовлено договір між нею (Орендодавець) та громадянином ОСОБА_2 (Орендар) про оренду землі (а.с.36-39). Згідно з п.8 Договору цей договір укладається терміном на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору, Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом Андрушівської міської ради Житомирської області від 18.10.2017 за вих. №02-19/36 повідомлено Андрушівське відділення Бердичівської ОДПІ, що підписані примірники вищезазначеного договору оренди були передані у вересні 2015 року ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації права оренди (а.с.44).

У 2017 році в Андрушівському відділенні Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на прохання одного із співробітників підписати корінець податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, ОСОБА_2 було відмовлено, після того як його повідомили про те, що саме податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 йому не вручать, оскільки його вже направлено на адресу позивача поштою, саме податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017 позивачем не отримано до цього часу.

05.10.2017 на адресу позивача надійшла податкова вимога №8473-17 від 27.09.2017 (а.с.10).

Після її отримання ОСОБА_2 звернувся до Андрушівського відділення Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області та повідомив їх про те, що жодних податкових повідомлень-рішень на його адресу не надходило, а оскільки відповідно до п.287.5 ст.287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення або таке рішення оскаржується у встановленому законом порядку, то відповідно і строк сплати не міг настати, внаслідок чого не міг виникнути податковий борг, оскільки направлення вимоги на його адресу позивач вважав протиправним.

Позивачем було отримано позовну заяву ГУ ДФС у Житомирській області №831 від 15.06.2018 про стягнення коштів з рахунків у банку (а.с.25-27).

За вказаним позовом ГУ ДФС у Житомирській області №831 від 15.06.2018 Житомирським окружним адміністративним судом 20.06.2018 було відкрито провадження в адміністративній справі №806/2970/18 (а.с.11-12).

З матеріалів вказаної справи позивачем було отримано копію корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №70939-0000 від 30.06.2017, яким ОСОБА_2 нараховано суму податкового боргу 80901,96 грн. з орендної плати за землю: у тому числі основний платіж 81049,83 грн. та пеня 5237,25 грн. (а.с.10).

Вказане податкове повідомлення-рішення було винесене на підставі того, що відповідно до договору оренди землі від 18.09.2015 ОСОБА_2 є орендарем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Андрушівка, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та на підставі листа Андрушівської міської ради від 26.05.2017 №02-19/208 про діючі договори оренди землі, що укладені Андрушівською міською радою станом на 01.06.2017.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в договорі від 18.09.2015 відсутній підпис ОСОБА_2, отже останній звільняється від сплати орендної плати за землю, оскільки договір оренди землі між ОСОБА_2 та Андрушівською міською радою Житомирської області без підпису орендаря вважається неукладеним.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Правовідносини у даній справі регулюються Податкового кодексу України (далі - ПК України) у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Приписами пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За правилами пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно ст.1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі" оренда землі -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Нормами п.288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПК України).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК України). Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Абзацом восьмим ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов'язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно із п."е" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Таким чином, до нового власника об'єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов'язок плати за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно.

Таким чином, право користування земельною ділянкою під нерухомим майном: будівля лазні, комплекс будівель, столярний цех, склад цементу, пилорама, побутові приміщення, склад, склад, загальною площею 0,7002 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, перейшло до ОСОБА_2 у зв'язку з набуттям ним права власності на нерухоме майно, на підставі договору дарування від 07.11.2014.

Відповідно до пункту 287.7 статті 287 ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно з статтями 125 і 126 ПК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

З наведеного вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Відтак, набуття права власності відповідно до Цивільного кодексу України пов'язано з державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Відповідно до положень статей 13, 14 Закону України від 06.10.1998 №161-ХІV "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.44 зазначеного договору (а.с.39) договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_2 звільняється від сплати орендної плати за землю, оскільки договір оренди землі між ОСОБА_2 та Андрушівською міською радою Житомирської області без підпису орендаря вважається неукладеним, так як на ньому відсутній підпис ОСОБА_2, а звідси і не могла відбутися державна реєстрація такого договору.

Отже, податкове повідомлення-рішення №70939-0000 від 30.06.2017 прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.