Справа № 520/8833/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 Справа № 520/8833/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.11.18 року по справі № 520/8833/18

за позовом ОСОБА_2

до Державної фіскальної служби України , Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 03.05.2017 року №11006/7/99-99-04-04-02-17 про відмову ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю II групи, що настала в результаті стійкої хронічної хвороби отриманої під час проходження служби в податковій міліції відповідно до Закону України «Про міліцію» та порядку затвердженому постановою КМУ № 707 від 12.05.2007 р.;

- зобов'язати ДФС України та ГУ ДФС у Харківській області здійснити ОСОБА_2 виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю II групи, що настала в результаті стійкої хронічної хвороби отриманої під час проходження служби в податковій поліції, відповідно до Закону України «Про міліцію» та порядку затвердженому постановою КМУ № 707 від 12.05.2007 р., у сумі чотирирічного грошового забезпечення, як інваліду II групи у загальній сумі 68 402,88 гри. (шістдесят вісім тисяч чотириста дві гривні вісімдесят вісім копійок).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження із призначенням дати судового засідання.

Представником відповідачів через канцелярію суду подано клопотання, відповідно до якого останній просив суд позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представником відповідачів вказано, що про оскаржуване у даній справі рішення ДФС України позивачу стало відомо 16.06.2017 року, коли отримано відповідь ГУ ДФС у Харківській області від 16.06.2017 року №2403/А/20-40-04-02-10, що самостійно підтверджено у позовній заяві. Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом з огляду на положення ст.ст. 122 КАС України та не подано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду відповідно до вимог ст.123 КАС України. Також представником відповідачів вказано, що в даному випадку позовні вимоги позивача стосуються нарахування соціальних виплат, що мають різну природу із заробітною платою, а отже до даних правовідносин не можу бути застосовані положення ст. 233 КЗПП України в частині строків звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у порядку ч.1 ст.123 КАС України - відмовлено.

Клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання винити певні дії - залишино без розгляду.

Позивач, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, та ухвалити нове рішення, яким направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача, не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Харківським окружним адміністративним судом зроблено висновок, що позивачем було без поважних причин пропущено встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст.123 КАС України, уразі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що для звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів чинним законодавством встановлено шестимісячний строк.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до 20.04.2017 року до ГУ ДФС у Харківській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням II групи інвалідності.

За результатами розгляду звернення від 20.04.2017 року позивачем 16.06.2017 року було отримано відповідь №2403/А20-40-04-02-10 із змісту якої встановлено, що звернення ОСОБА_2 розглянуто та прийнято рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, з посиланням на чинне законодавство, яким такі виплати не передбачені, у зв'язку із відсутністю на те відповідних правових підстав.

Позивач, не погодившись із таким рішенням звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС України у Харківській області.

Як вказано позивачем у адміністративному позові постановою Зміївського районного суду від 22 травня 2018 року по справі № 820/3688/17 позов був залишений без розгляду на підставі змін внесених до КАС України (розгляд даної категорії адміністративних позовів не відноситься до компетенції місцевих судів).

Позивачем у адміністративному позові та представником позивача під час розгляду справи вказано, що 17.07.2018 року позивач знову звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою про здійснення йому нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням II групи інвалідності.

06.09.2018 року позивачем отримано відповідь із Головного управління ДФС у Харківській області із посиланням на лист №2403/А/20-40-04-02-10 від 16.06.2017 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд, отримавши позовну заяву, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб'єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові від 24.11.2015 року по справі №П/800/259/15.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п. 23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, які дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає, що рішення суду про залишення без розгляду адміністративного позову є передчасним, оскільки судом першої інстанції не було з'ясовано обставини, які мають значення для справи.

Суд не був позбавлений можливості з метою всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи з'ясувати, чи порушені суб'єктивні права, свободи або інтереси позивача, якщо так, то в чому полягають і коли сталися такі порушення, якщо вони мали місце, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме ст. ст. 122, 123 КАС України, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що порушення наведених норм процесуального права є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Згідно ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 520/8833/18 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України , Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Спаскін О.А. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 11.03.2019 року