Справа № 855/71/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/71/19
судді Парінова А.Б.
09 березня 2019 року м. Київ
07 березня 2019 року офіційний спостерігач від Громадської організації "МІЖНАРОДНА ЛІГА МИРУ" звернулася до суду з цим позовом.
Дана справа відповідно до приписів частини 3 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається судом у складі колегії з трьох суддів.
Перевіривши вказану позовну заяву двоє з колегії суддів дійшли висновку про залишення її без розгляду в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 6 лютого 2019 року №229 "Про реєстрацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
Вказаний висновок обґрунтований тим, що позивачем було пропущено встановлений законом строк на звернення до суду з відповідними позовними вимогами та з огляду на швидкоплинність виборчого процесу такий строк не може бути поновлений.
У свою чергу, з таким висновком суддів не згоден з наступних підстав.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що до 3 березня 2019 року позивач не знав про існування оскаржуваної постанови. Дізнавшись про неї, він 3 березня звернувся до ЦВК з заявою про скасування такої постанови, а пізніше, у 5-денний строк, якщо його рахувати від 3 березня, звернувся з цим позовом до суду.
Жодних доказів про те, що позивач знав або повинен був знати про оспорюване рішення, від позивача не надходило.
При таких обставинах обмеження доступу до суду є непропорційним та суперечить практиці Європейського суду по правам людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та міжнародним зобов'язанням України.
Одним з механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, є застосування судом положень щодо строку на звернення до суду, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.
Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).
Вважаю, що в даному випадку рішення про застосування строків звернення до суду, та обмеження таким чином права позивача на належний судовий захист прийняте з порушенням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.
Враховуючи, що позивач дізнався про оспорюване рішення вже після вичерпання строку на його оскарження, особа на думку суду взагалі не мала практичної можливості оскаржити це рішення.
Слід наголосити, що і вітчизняна судова практика в питанні застосування строку на звернення до суду схиляється на користь позивача. Зокрема, у своєму рішенні Вищий адміністративний суд України 24.08.2012 у справі № 2а-103/58/2012 саме таким чином використав положення щодо строків звернення до суду.
За наведених обставин, вважаю, що звернення позивача до суду з цим позовом в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 6 лютого 2019 року № 229 "Про реєстрацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року" не може бути залишено без розгляду та підлягає розгляду судом по суті.
Суддя А.Б. Парінов