Справа № 826/15840/15
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву представника Міністерства внутрішніх справ України - Щепанського Антона Михайловича про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П. у справі за розглядом апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання протиправними та дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі - позивачі/ ОСОБА_3, ОСОБА_4) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України) про: визнаня протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства Внутрішніх справ України щодо направлення листа №18/5-ЦА-Н-63 о/п, 72 о/п, 567 від 17.06.2014 р. до Міністерства доходів і зборів України з додатками заяв про злочини щодо позивачів, які останні подали до МВС України в порядку ст..214 КПК України; зобов'язання відповідача спростувати інформацію викладену в листі №18/5-ЦА-Н- 63 о/п, 72 о/п, 567 від 17.06.2014 р. та відшкодувати Позивачам моральну шкоду в розмірі 250 000 грн (по 125000 грн. кожному Позивачу).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що службовими особами відповідача було протиправно направлено запит до Міністерства доходів і зборів України, щодо необхідності проведення стосовно позивачів перевірки за можливим порушенням податкового законодавства.

Разом з запитом про необхідність проведення стосовно позивачів перевірки щодо можливого порушення податкового законодавства, службовими особами департаменту внутрішніх справ МВС було долучено копії заяв позивачів та звернень разом з додатками до керівництва МВС України з приводу скоєння кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що призвело до поширення конфіденційної інформації стосовно життя позивачів.

Просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства Внутрішніх справ України щодо направлення листа №18/5-ЦА-Н-63 о/п, 72 о/п, 567 від 17.06.2014 р. до Міністерства доходів і зборів України з додатками заяв про злочини щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, які останні подали до МВС України в порядку ст.214 КПК України.

У задоволені інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачами подано апеляційну скаргу, , в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таку, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

12 липня 2018 року, під час розгляд справи представником Міністерства внутрішніх справ України - Щепанським Антоном Михайловичем подано заяву про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П., колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

При цьому, ст. 39 КАС встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Відповідно до положень вказаної статті КАС відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 37 КАС України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Водночас, суд який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ця норма узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийнятими суддями рішень.

Заява про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П. мотивована тим, що представнику відповідача відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження до розгляду судом касаційної інтенції скарги Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року та тим, що ст. 296 КАС України не передбачає обов'язку апелянта додавати до апеляційної скарги копію довіреності.

Щодо поданого під час судового засідання клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави зупинення провадження у справі визначено ст.236 КАС України.

Так, відповідно до ч. ч. 1,2 ст.236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі: 1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб'єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника; 2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника; 3) об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; 4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні; 5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.

Суд має право зупинити провадження у справі в разі: 1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов'язковою, - до одужання; 2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов'язковою, - до повернення з відрядження; 3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів; 5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення; 7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів; 8) надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід; 9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі; 10) постановляння ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене вище клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Щодо посилання представника відповідача на ст. 296 КАС України, яка не передбачає обов'язку апелянта додавати до апеляційної скарги копії довіреності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.3 ст. 55 КАС України, юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 6 ст. 59 КАС України, передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з ч.8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду із апеляційною скаргою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Згідно п.п. 7 п. 3 Розділу ІІ цих Правил у посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 05.01.2018 р. у справі К/9901/5655/17 (819/492/17), від 05.01.2018 р. у справі К/9901/224/18 (804/2619/17), від 05.01.2018 р. у справі К/9901/4159/17 (826/6708/15), від 05.02.2018 р. у справі К/9901/90/18 (818/1031/17).

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі вище зазначеного, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П. брати участь у розгляді цієї справи чи свідчили б про їх упередженість.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вище посилання позивача не є доказом в неупередженості чи зацікавленості суддів та не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід суддів не вбачається.

Враховуючи те, що подана заява про відвід суддів не містить доказів на підтвердження доводів, викладених у ній, колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений відвід, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення питання про відвід судді (колегії суддів) іншим складом суду.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 237, 241, 242, 248, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника Міністерства внутрішніх справ України - Щепанського Антона Михайловича про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П. - визнати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, у складі Головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П. іншим складом суду.

Передати справу №826/15840/15 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук