Справа № 826/5484/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2019 року № 826/5484/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей-Голд», товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «НБ-Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Еллана», товариство з обмеженою відповідальністю «Никсервіс-Плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Мілл-Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інкам-Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Агро Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Інтеко», товариство з обмеженою відповідальністю «Гавран», товариство з обмеженою відповідальністю «Таальф», товариство з обмеженою відповідальністю «Агро С.С.», товариство з обмеженою відповідальністю «Бахча. С.»

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.02.2017 р. №

Суд прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» (далі - позивач або ДП «Сантрейд») з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.02.2017 р. № .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення ДП «Сантрейд» податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з його контрагентами, не відповідають дійсності. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з контрагентами у періоді, що перевірявся. Також, зазначив, що всі товари і послуги, придбані у контрагентів були використані у власній господарській діяльності.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки та, відповідно, оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на відсутність реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами у періоді який перевірявся, зважаючи на наявність інформації про не підтвердження поставки товару по ланцюгу постачання.

Ухвалою суду від 01.08.2017 року до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, було залучено контрагентів позивача, операції з якими не визнаються відповідачем, а саме: ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «НБ-Україна», ТОВ «Еллана», ТОВ «Никсервіс-Плюс», ТОВ «Мілл-Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко», ТОВ «Гавран», ТОВ «Таальф», ТОВ «Агро С.С.», ТОВ «Бахча. С.».

Після допиту свідків та заслуховування пояснень сторін та третіх осіб у судовому засіданні, суд прийняв рішення про подальший розгляд справи у письмовому провадженні на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення).

Разом з тим, 15.12.2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пп. 10 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАСУ в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАСУ судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до кодів КВЕД Позивач (ДП «Сантерйд») здійснює: виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; складське господарство (основний).

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт від 16.01.2017 року № 18/28-10-14-06/25394566 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахуванню та сплати податків до бюджету при фінансово - господарських взаємовідносинах з ТОВ «Прометей-Голд» (), ТОВ «Глобал-Трейд» (), ТОВ «Паритет-Агро» (), ТОВ «НБ-Україна» (), ТОВ «Сумісне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія» (), ТОВ «Еллана» (), ТОВ «Алекс» (), ТОВ «Никсервіс-Плюс» (), ТОВ «Мілл-Трейд» (), ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» (), ТОВ «Інвест Агро Трейд» (), ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» (), ТОВ «Гавран» (), ТОВ «Таальф» (), ТОВ «Агро. С.С.» (), ТОВ «Агротрейдінг С.» (), ТОВ «Бахча. С.» () перевіряємий період з 01.01.2016 року по 31.07.2016 року (далі - акт перевірки) (а.с. 54-250 т. 1, а.с. 1-73 т. 2).

В ході проведення перевірки встановлено порушення, які зафіксовані в акті, а саме:

- п.44.1, п.44.6, ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту та від'ємного значення в сумі 137 832 475 грн,

- п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування в сумі 137 832 475 грн.

Позивач оскаржив висновки акта перевірки в адміністративному порядку.

За результатами розгляду заперечення відповідач у відповіді від 01.02.2017 р. № 6111/10/28-10-14-06-12 змінив висновки акта перевірки в частині, зокрема, зменшив суму завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «НБ-Україна» в розмірі 968 253,39 грн. (а.с. 100-128 т. 2).

З урахуванням розгляду заперечення відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.02.2017 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 136 864 221 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 68 432 110,50 грн. (а.с. 51-53 т. 1).

За результатами адміністративного оскарження Державна фіскальна служба України рішенням від 12.04.2017 р. № 7641/6/99-99-11-01-02-25 залишила скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін. (а.с. 42-48 т. 1).

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Зазначені порушення в акті перевірки обґрунтовані тим, що на думку відповідача операції позивача з контрагентами ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «НБ-Україна», ТОВ «Еллана», ТОВ «Никсервіс-Плюс», ТОВ «Мілл-Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко», ТОВ «Гавран», ТОВ «Таальф», ТОВ «Агро С.С.», ТОВ «Бахча С.» не спричинили настання реальних правових наслідків. В обґрунтування зазначеного відповідач посилається на акти перевірки по контрагентах (стосується ТОВ «Прометей-Голд»), податкову інформацію щодо контрагентів, неможливість встановлення джерела походження товару у контрагентів позивача, відсутність договірних відносин між контрагентами та їх перевізниками, відсутність зберігання зерна контрагентами відповідно до даних ДП «Держреєстри України», недоліки оформлення товарно-транспортних накладних, недостатність матеріальних та трудових ресурсів у контрагентів, ненадання документів на підтвердження якості зерна. З огляду на зазначене відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на формування податкового кредиту, та, відповідно на бюджетне відшкодування з ПДВ по господарським операціям із зазначеними контрагентами.

Як слідує з позовної заяви, позивач не погоджується з висновками акта перевірки та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням-рішенням, вважає висновки відповідача необґрунтованими. Позивач стверджує, що саме контрагенти поставили товар Позивачеві, на підтвердження чого Позивач надав документи, зокрема первинні, а також документи від третіх осіб (документи від зернових елеваторів, які приймали товар для Позивача, а також документи від Миколаївського морського порту, куди постачався товар для позивача). Щодо відсутності договірних відносин між контрагентами та перевізниками, то позивач зазначає, що такі претензії є безпідставними: відповідачем не враховано, що товар поставлявся на умовах FCA (франко-перевізник, коли обов'язок із перевезення товару покладався на позивача, а не контрагента і у всіх таких випадках відносини з перевезення товару між позивачем та перевізниками товару наявні та всі підтверджуючі документи надані позивачем до суду); не застосовні також посилання щодо перевізників, коли товар переоформлявся на елеваторі і перевезення взагалі не було потрібним (умови поставки EXW - франко/завод). Також позивач зазначає, що контрагенти залучали експедиторів до організацій перевезень, на підтвердження чого позивачем та третіми особами надані документи. Позивач наполягав на тому, що висновки відповідача щодо відсутності у контрагентів позивача відносин з перевізниками не ґрунтуються на належних доказах, адже перевірки контрагентів (крім ТОВ «Прометей-Голд») не були проведені. Щодо посилань відповідача на акти перевірок по контрагенту «Прометей-Голд», то позивач в поясненнях вказує на скасування податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі таких актів перевірок, що, на його думку, доводить необґрунтованість позиції відповідача. Щодо посилань відповідача на податкову інформацію, то позивач вказує на протилежність висновків відповідача з висновками інших податкових органів, які підтвердили фактичне постачання товару контрагентами до позивача та ланцюги постачання. Також позивач зазначає, що результати опрацювання податкової інформації не можуть свідчити про порушення з боку платника податків - контрагента позивача, оскільки порушення платником податків податкового законодавства фіксуються лише в акті перевірки, де встановлюються певні обставини. «Результати опрацювання податкової інформації» не ґрунтуються на дослідженні документів, зокрема, первинних, комплексному аналізу здійснюваних платником податків господарських операцій. На думку позивача, податкова інформація щодо його постачальників не може бути підставою для висновку про наявність порушень з боку позивача, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового законодавства. Крім того, позивач вважає, що проблеми по ланцюгах постачання, про які зазначає відповідач, не стосуються безпосередньо його відносин з постачальниками; відсутні будь-які докази, що «проблемні» постачальники знаходяться у ланцюзі постачання до позивача. Щодо документів про якість товару, то позивач зазначає, що відповідно до умов договорів поставки якість товару визначається в пункті поставки товару (порт/ елеватор); всі такі документи (картки аналізу зерна) позивач надав до суду. Також позивач зазначає про незаконність штрафних санкцій та перевірки як такої на підставі п. 78.1.4 ПК України.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1.статті 14 Кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, визначено у статті 198 Кодексу.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункту 198.2. статті 198 Кодексу).

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду..

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 статті 14 Кодексу бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V Кодексу.

Згідно пункту 200.1. статті 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (пункт 200.4. статті 200 Кодексу).

При цьому, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін (пункт 201.1. статті 201 Кодексу).

Згідно пункту 201.10. статті 201 Кодексу, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Системний аналіз викладених законодавчих норм свідчить про те, що до податкового кредиту не відносяться суми сплаченого податку у складі ціни з придбані товари (роботи, послуги) не підтверджені податковими накладними, складеними у відповідності до вимог законодавства.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 02.06.2011 p. № 742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції також передбачена нормами Кодексу.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. також зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, поставка товарів для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як слідує з матеріалів справи, протягом лютого-липня 2016 року позивач придбавав зерно (насіння соняшника, пшениці, ячменю, сої та кукурудзи) у ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «НБ-Україна», ТОВ «Еллана», ТОВ «Никсервіс-Плюс», ТОВ «Мілл-Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко», ТОВ «Гавран», ТОВ «Таальф», ТОВ «Агро С.С.», ТОВ «Бахча С.» (далі - контрагенти) для подальшої переробки на олію та/або для експорту.

Суд зазначає, що в даній справі не підлягає встановленню реальність поставок між позивачем та контрагентом ТОВ «Агротрейдінг.С», оскільки відповідно обставин, викладених на сторінці 404 акта перевірки (а.с. 6 т. 2) сума ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Агротрейдінг.С» включена позивачем до податкового кредиту декларації з ПДВ за серпень 2016 року, тоді як відповідно до оспорюваного податкового повідомлення-рішення встановлено завищення суми податку на додану вартість за лютий-липень 2016 року; відповідно, податковий кредит за серпень 2016 року, сформований за операціями між позивачем та ТОВ «Агротрейдінг.С», не входить до суми завищення, визначеної податковим повідомленням-рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Гавран» укладено наступні договори поставки: 60099076 від 13.05.2016, 60099108 від 12.05.2016, 60099126 від 17.05.2016, 60099127 від 16.05.2016, 60099027 від 16.05.2016, 60101144 від 27.05.2016, 60101646 від 01.06.2016, 60101738 від 02.06.2016, 60102101 від 03.06.2016, 60102290 від 06.06.2016, 60102578 від 08.06.2016. На виконання умов зазначених договорів ТОВ «Гавран» у травні-червні 2016 року поставив на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 1 546, 24 т загальною вартістю 17 304 674,91 грн (у т.ч. ПДВ - 2 884 112,49 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи.

Також, Позивач уклав з ТОВ «НБ-Україна» наступні договори поставки: 60091366 від 28.03.2016, 60092203 від 04.04.2016, 60093012 від 06.04.2016, 60093534 від 08.04.2016, 60094118 від 13.04.2016, 60094658 від 18.04.2016, 60095942 від 25.04.2016, 60096738 від 28.04.2016, 60096668 від 28.04.2016, 60098527 від 12.05.2016, 60099900 від 19.05.2016, 60100106 від 23.05.2016, 60100108 від 23.05.2016, 60100503 від 24.05.2016, 60100504 від 24.05.2016, 60100730 від 25.05.2016, 60100731 від 25.05.2016, 60100866 від 26.05.2016, 60100868 від 26.05.2016, 60101097 від 27.05.2016, 60101098 від 27.05.2016, 60101125 від 30.05.2016, 60101345 від 30.05.2016, 60105873 від 24.06.2016, 60106324 від 30.06.2016, 60106681 від 01.07.2016, 60107199 від 05.07.2016, 60107700 від 06.07.2016, 60106303 від 30.06.2016, 60108238 від 08.07.2016. На виконання умов зазначених договорів ТОВ «НБ-Україна» у березні-липні 2016 року поставив на умовах EXW, DAT та FCA позивачеві соняшник об'ємом 7 477,252 т загальною вартістю 82 255 953,26 грн (у т.ч ПДВ - 13 709 325,54 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, складськими квитанціями.

З контрагентом ТОВ «Мілл-Трейд» позивачем укладено договір поставки насіння соняшника 60099488 від 17.05.2016. На виконання умов такого договору ТОВ «Мілл Трейд» в травні-червні 2016 року поставив на умовах FCA позивачеві соняшник об'ємом 2323,22 т загальною вартістю 26 717 020,71 грн (у т.ч. ПДВ - 4 452 836,79 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

З наданих до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що позивач уклав з ТОВ «Прометей-Голд» наступні договори поставки: 60084466 від 16.02.2016, 60085132 від 18.02.2016, 60093413 від 08.04.2016, 60093951 від 12.04.2016, 60093777 від 11.04.2016, 60093779 від 11.04.2016, 60094411 від 14.04.2016, 60095589 від 22.04.2016, 60094210 від 13.04.2016, 60094676 від 15.04.2016, 60095351 від 20.04.2016, 60096617 від 28.04.2016, 60095588 від 22.04.2016, 60097425 від 25.04.2016, 60097169 від 01.05.2016, 60097975 від 06.05.2016, 60098293 від 10.05.2016, 60098331 від 11.05.2016, 60098674 від 12.05.2016, 60100480 від 23.05.2016, 60101005 від 25.05.2016, 60101081 від 27.05.2016, 60101157 від 30.05.2016, 60101404 від 31.05.2016, 60101549 від 01.06.2016, 60101794 від 02.06.2016, 60101911 від 02.06.2016, 60103723 від 15.06.2016, 60104257 від 17.06.2016, 60104392 від 17.06.2016, 60105676 від 24.06.2016, 60105240 від 23.06.2016, 60105798 від 29.06.2016, 60106410 від 30.06.2016, 60105688 від 29.06.2016, 60107870 від 07.07.2016, 60107851 від 07.07.2016, 60106470 від 01.07.2016, 60108174 від 08.07.2016, 60108172 від 08.07.2016, 60106609 від 04.07.2016, 60107118 від 05.07.2016, 60105887 від 29.06.2016, 60109140 від 13.07.2016, 60109125 від 13.07.2016, 60108860 від 12.07.2016, 60108962 від 12.07.2016, 60109672 від 15.07.2016, 60109587 від 15.07.2016, 60109420 від 14.07.2016. На виконання умов зазначених договорів ТОВ «Прометей-Голд» у лютому, квітні-липні 2016 року поставив на умовах EXW та DAT позивачеві сою об'ємом 22,12 т, кукурудзу об'ємом 919,08 т, соняшник об'ємом 36 303,14 т, пшеницю об'ємом 4 178,26 т, ячмінь об'ємом 17 653,44 т загальною вартістю 489 443 859,9 грн (у т.ч. ПДВ - 81 573 976,65 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, складськими квитанціями, наявними в матеріалах справи.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав з ТОВ «Еллана» наступні договори поставки: 69984803 від 17.02.2016, 60088690 від 12.03.2016, 60089304 від 16.03.2016, 60089650 від 17.03.2016, 60089871 від 18.03.2016, 60089909 від 18.03.2016, 60090132 від 21.03.2016, 60090461 від 22.03.2016, 60095503 від 21.04.2016, 60095811 від 22.04.2016, 60095737 від 22.04.2016, 60095726 від 22.04.2016, 60095627 від 22.04.2016, 60095625 від 22.04.2016, 60095908 від 25.04.2016, 60096394 від 27.04.2016, 60096557 від 28.04.2016, 60096590 від 28.04.2016, 60097257 від 29.04.2016, 60097166 від 29.04.2016, 60097202 від 01.05.2016, 60097460 від 04.05.2016, 60097348 від 04.05.2016, 60097347 від 04.05.2016, 60097656 від 04.05.2016, 60098110 від 06.05.2016, 60097963 від 06.05.2016, 60098121 від 06.05.2016, 60098089 від 06.05.2016, 60097942 від 06.05.2016, 60098317 від 10.05.2016, 60098318 від 10.05.2016, 60098647 від 11.05.2016, 60098464 від 11.05.2016, 60098545 від 12.05.2016, 60098337 від 11.05.2016, 60098637 від 12.05.2016, 60098695 від 12.05.2016, 60098794 від 12.05.2016, 60098788 від 12.05.2016, 60098829 від 12.05.2016, 60098791 від 12.05.2016, 60099088 від 16.05.2016, 60099087 від 16.05.2016, 60099124 від 17.05.2016, 60099125 від 17.05.2016, 60099485 від 18.05.2016, 60099255 від 16.05.2016, 60099792 від 19.05.2016, 60099781 від 18.05.2016, 60099793 від 19.05.2016, 60099780 від 19.05.2016, 60099598 від 19.05.2016, 60099897 від 19.05.2016, 60100207 від 20.05.2016, 60099898 від 19.05.2016, 60099899 від 19.05.2016, 60100280 від 23.05.2016, 60101001 від 25.05.2016, 60101011 від 27.05.2016, 60102121 від 03.06.2016, 60102264 від 06.06.2016, 60102323 від 06.06.2016, 60102512 від 07.06.2016, 60102648 від 08.06.2016, 60102679 від 08.06.2016, 60102900 від 09.06.2016, 60102966 від 10.06.2016, 60103066 від 10.06.2016, 60104136 від 16.06.2016, 60104131 від 17.06.2016, 60104332 від 17.06.2016, 60104583 від 21.06.2016, 60105783 від 24.06.2016, 60106027 від 29.06.2016, 60106026 від 29.06.2016, 60106551 від 01.07.2016, 60106542 від 01.07.2016, 60106810 від 04.07.2016, 60106819 від 04.07.2016, 60107167 від 05.07.2016, 60107534 від 06.07.2016, 60107383 від 06.07.2016, 60108173 від 08.07.2016, 60108514 від 11.07.2016, 60108835 від 12.07.2016, 60108861 від 12.07.2016, 60109335 від 14.07.2016, 60109351 від 14.07.2016, 60109459 від 15.07.2016, 60109623 від 15.07.2016, 60110252 від 19.07.2016, 60110543 від 20.07.2016, 60111180 від 22.07.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Еллана» в лютому-липні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 2005,180 т, пшеницю об'ємом 3911,660т, ячмінь об'ємом 416,840 т, сою об'ємом 23,700 т та кукурудзу об'ємом 762,120 т загальною вартістю 44 565 783,91 грн (у т.ч. ПДВ - 7 427 630,65 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Судом встановлено, що позивач уклав з ТОВ «Глобал-Трейд» наступні договори поставки: 60086699 від 29.02.2016, 60091248 від 30.03.2016, 60091625 від 30.03.2016, 60091877 від 31.03.2016, 60092241 від 01.04.2016, 60092509 від 04.04.2016, 60092756 від 05.04.2016, 60093623 від 08.04.2016, 60093770 від 11.04.2016, 60094019 від 12.04.2016, 60094194 від 13.04.2016, 60094630 від 15.04.2016, 60094375 від 14.04.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Глобал Трейд» у лютому-травні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 9117,880 т та кукурудзу об'ємом 131,740 т загальною вартістю 98 772 727,90 грн (у т.ч. ПДВ - 16 462 121,32 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Також, позивач уклав з ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» наступні договори поставки: 60089576 від 16.03.2016, 60089170 від 16.03.2016, 60090491 від 16.03.2016, 60090259 від 16.03.2016, 60090789 від 16.03.2016, 60090729 від 24.03.2016, 60090970 від 16.03.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» в березні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві пшеницю об'ємом 4112,570 т загальною вартістю 17 862 114,79 грн (у т.ч. ПДВ - 2 977 019,13 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними та залізничними накладними.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з ТОВ «Таальф» наступні договори поставки: 60096413 від 28.04.2016, 60096565 від 28.04.2016, 60097385 від 29.04.2016, 60097386 від 01.05.2016, 60098005 від 06.05.2016, 60098225 від 10.05.2016, 60098679 від 11.05.2016, 60098683 від 12.05.2016, 60099025 від 12.05.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Таальф» в квітні-травні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 833,46 т загальною вартістю 9 196 564,65 грн (у т.ч. ПДВ - 1 532 760,78 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними.

З ТОВ «Бахча.С» позивач уклав наступні договори поставки: 60102409 від 07.06.2016, 60102937 від 10.06.2016, 60103094 від 14.06.2016, 60103696 від 16.06.2016, 60104677 від 22.06.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Бахча.С» в червні-липні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 7252,67 т загальною вартістю 83 181 200,16 грн (у т.ч. ПДВ - 13 863 533,36 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, залізничними накладними.

Судом встановлено, що позивач уклав з ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» наступні договори поставки: 60102409 від 07.06.2016, 60102937 від 10.06.2016, 60103094 від 14.06.2016, 60103696 від 16.06.2016, 60104677 від 22.06.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» в березні-червні 2016 р. поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 774,44 т, пшеницю об'ємом 1797,50 т та кукурудзу об'ємом 1686,84 т загальною вартістю 24 733 438,02 грн (у т.ч. ПДВ - 4 122 239,67 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними.

З ТОВ «Никсервис-Плюс» позивачем укладено наступні договори поставки: 60088561 від 10.03.2016, 60088617 від 11.03.2016, 60088868 від 14.03.2016, 60089659 від 17.03.2016, 60090770 від 23.03.2016, 60090856 від 24.03.2016, 60090985 від 25.03.2016, 60091024 від 28.03.2016, 60091531 від 30.03.2016, 60091473 від 30.03.2016, 60092053 від 31.03.2016, 60092178 від 01.04.2016, 60092174 від 01.04.2016, 60092228 від 01.04.2016, 60092759 від 05.04.2016, 60094183 від 13.04.2016, 60094128 від 13.04.2016, 60094649 від 15.04.2016, 60094631 від 15.04.2016, 60094736 від 18.04.2016, 60095305 від 20.04.2016, 60095562 від 21.04.2016, 60095789 від 22.04.2016, 60095907 від 25.04.2016, 60096324 від 27.04.2016, 60096323 від 27.04.2016, 60096554 від 28.04.2016, 60096614 від 28.04.2016, 60086559 від 28.04.2016, 60097167 від 29.04.2016, 60097162 від 29.04.2016, 60097259 від 29.04.2016, 60097201 від 01.05.2016, 60097200 від 01.05.2016, 60097420 від 04.05.2016, 60097426 від 04.05.2016, 60097594 від 05.05.2016, 60097858 від 06.05.2016, 60097859 від 06.05.2016, 60098111 від 06.05.2016, 60098251 від 06.05.2016, 60098112 від 05.05.2016, 60097978 від 06.05.2016, 60098463 від 11.05.2016, 60098315 від 10.05.2016, 60098503 від 12.05.2016, 60098697 від 12.05.2016, 60098638 від 12.05.2016, 60098796 від 12.05.2016, 60099101 від 16.05.2016, 60098831 від 12.05.2016, 60098830 від 12.05.2016, 60099123 від 17.05.2016, 60099486 від 17.05.2016, 60099259 від 16.05.2016, 60099933 від 19.05.2016, 60099932 від 19.05.2016, 60099934 від 19.05.2016, 60099935 від 19.05.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Никсервис-Плюс» в березні-травні 2016 р. поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 1256,82 т та пшеницю об'ємом 3451,66 т загальною вартістю 28 982 117,78 грн (у т.ч. ПДВ - 4 830 352,96 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними.

З наданих матеріалів, судом встановлено, що позивач уклав з ТОВ «Агро.С.С.» наступні договори поставки: 60106134 від 30.06.2016, 60107853 від 08.07.2016, 60107348 від 06.07.2016, 60107370 від 06.07.2016, 60109044 від 13.07.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Агро.С.С.» в липні 2016 року поставило на умовах DAT позивачеві соняшник об'ємом 2101,90 т, пшеницю об'ємом 722,42 т та ячмінь об'ємом 783,30 т загальною вартістю 29 521 465,34 грн (у т.ч. ПДВ - 4 920 244,21 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, залізничними накладними.

Як слідує з матеріалів справи, позивач уклав з ТОВ «Інвест Агро Трейд» наступні договори поставки: 60099200 від 17.05.2016, 60101779 від 03.06.2016, 60101860 від 03.06.2016, 60102470 від 07.06.2016, 60102476 від 08.06.2016, 60102894 від 10.06.2016, 60103866 від 17.06.2016, 60102731 від 13.06.2016, 60105152 від 24.06.2016, 60106385 від 01.07.2016, 60106593 від 04.07.2016, 60106383 від 01.07.2016, 60107854 від 07.07.2016, 60108211 від 08.07.2016, 60107346 від 06.07.2016, 60109684 від 15.07.2016, 60108734 від 12.07.2016, 60108588 від 12.07.2016, 60106947 від 05.07.2016, 60110311 від 19.07.2016. На виконання умов таких договорів ТОВ «Інвест Агро Трейд» в травні-липні 2016 р. поставило на умовах СРТ та DAT позивачеві кукурудзу об'ємом 2132,28 т, пшеницю об'ємом 7876,54 т та ячмінь об'ємом 5682,60 т загальною вартістю 66 322 543,51 грн (у т.ч. ПДВ - 11 053 757,23 грн). Зазначене підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними та залізничними накладними.

Оплата за поставлений товар по усім зазначеним договорам з контрагентами була проведена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, належним засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи, а також довідкою з банку.

Таким чином, відповідно до вищезазначених документів підтверджується формування позивачем податкового кредиту за операціями зі спірними контрагентами ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «НБ-Україна», ТОВ «Еллана», ТОВ «Никсервіс-Плюс», ТОВ «Мілл-Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко», ТОВ «Гавран», ТОВ «Таальф», ТОВ «Агро. С.С.», ТОВ «Бахча. С.» у розмірі 169 779 297,64 грн, зокрема 136 864 221 грн, які оспорюються відповідачем (як вбачається з акта перевірки відповідачем по взаємовідносинам позивача та ТОВ «Прометей-Голд» знято податковий кредит за зазначеними в акті податковими накладними в частині, позивач же надав до матеріалів справи всі зазначені відповідачем в акті перевірки податкові накладні, сума яких, відповідно, є більшою, ніж знята відповідачем).

Окрім того, з метою підтвердження реальності господарських операцій, виконання умов договорів поставки контрагентами, позивач надав наступні документи та докази.

У випадку поставки товару (насіння соняшника) на умовах EXW (франко/завод) (Інкотермс-2010) позивач надав в матеріали справи погашені складські квитанції його контрагентів, які підтверджують прийняття елеваторами на зберігання зерна від спірних контрагентів у кількості, достатній для його подальшого продажу позивачеві. Також позивач надав копії реєстрів накладних на прийняте зерно та насіння з визначенням якості кожної окремої партії товару (за ф.ЗХС-4), копії витягів з журналу кількісно-якісного обліку хлібопродуктів (форма №36), з яких прослідковується рух зерна. Таким чином, у випадках поставки товару на умовах EXW (франко/завод) елеватори підтвердили наявність зерна у контрагентів позивача для його продажу позивачеві.

Щодо зберігання на елеваторах зерна, придбаного позивачем у контрагентів, то позивачем надані договори зберігання зі складами/елеваторами, акти про надані послуги, складські квитанції. Також позивачем надано документи на перевезення товару з елеваторів на переробку (договори з перевізниками, акти наданих послуг, товарно-транспортні накладні, а саме:

зберігання насіння соняшника, придбаного ДП «Сантрейд» з поставкою на елеватор ТОВ «Прометей-Елеватор» (Дніпровська), підтверджується договором складського зберігання №7/А від 01.08.2015, актами виконаних робіт та складськими квитанціями. Подальше перевезення насіння соняшника з ТОВ «Прометей-Елеватор» (Дніпровська) з метою переробки на олію до ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» здійснювалося перевізником ПП «Ространсагро» на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування №3-ОД від 04.01.2016 року. Перевезення соняшника підтверджується актами про виконання робіт та товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи.

зберігання насіння соняшника, придбаного ДП «Сантрейд» з поставкою на елеватор ТОВ «Прометей-Елеватор» (смт. Гребінки), підтверджується договором складського зберігання №8Г від 01.08.2015р. актами виконаних робіт та складськими квитанціями. Подальше перевезення насіння соняшника з ТОВ «Прометей-Елеватор» (смт. Гребінки) з метою переробки на олію до ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» здійснювалося перевізниками ТОВ «ВКП «Комкор», ТОВ «Еліт Агротранс», ТОВ «Олександріївська Зернова Компанія», ТОВ «Ексім-Юніверс» на підставі договорів на транспортно-експедиційне обслуговування №2 від 09.12.2015, №1 від 09.12.2015, №9 від 25.05.2016, №4 від 09.12.2015р. Перевезення соняшника підтверджується актами про виконання робіт та товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи.

зберігання насіння соняшника, придбаного ДП «Сантрейд» з поставкою на елеватор ТОВ «Елеваторзернопром», підтверджується договором складського зберігання №27 від 21.08.2015 р., актами виконаних робіт та складськими квитанціями. Подальше перевезення насіння соняшника з ТОВ «Елеваторзернопром» з метою переробки на олію до ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» здійснювалося перевізниками ТОВ «ВКП «Комкор», ТОВ «Еліт Агротранс», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Міг Транс», ТОВ «Ексім-Юніверс» на підставі договорів на транспортно-експедиційне обслуговування №2 від 09.12.2015, №1 від 09.12.2015, №5 від 09.11.2015, №8 від 25.04.2016, №4 від 09.12.2015 р. Перевезення соняшника підтверджується актами про виконання робіт та товарно-транспортними накладними.

зберігання насіння соняшника, придбаного ДП «Сантрейд» з поставкою на елеватор ТОВ «Грейнфілд» (Балівський елеватор) підтверджується договором складського зберігання №92 від 18.08.2015р., актами виконаних робіт та складськими квитанціями. Подальше перевезення насіння соняшника з метою переробки на олію до ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» здійснювалося перевізником ТОВ «Еліт Агротранс» на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування №1 від 09.12.2015 року. Перевезення також підтверджується актом про виконання робіт та товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи.

У випадку поставки товару на умовах FCA (франко-перевізник) (Інкотермс-2010), за якими обов'язок з перевезення товару покладався на позивача, позивачем надано договори перевезення з ТОВ «Еліт Агротранс», ДП ЛК «Ексім-Юніверс», ФОП ОСОБА_3, СПД ФЛ «ОСОБА_5.», ТОВ «ПКП Комкор», ТОВ «Міг Транс», ТОВ «Павлоградзернопродукт», ТОВ «Колос ЛТД», акти про надані послуги перевезення, товарно-транспортні накладні, додатки до актів про надані послуги, рахунки та платіжні доручення. Тобто підтверджено відносини з перевізниками, а посилання відповідача на відсутність договірних відносин між контрагентами (стосується ТОВ «Мілл-Трейд» та ТОВ «НБ-Україна») та перевізниками, коли перевезення покладалося на самого позивача, а не його контрагентів, є необґрунтованими. Із зазначених документів вбачається, що соняшник було перевезено на ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод».

У випадку поставки товару на умовах DAT (Інкотермс-2010) на ТОВ «Варварівський елеватор» приймання та зберігання товару здійснювалося ТОВ «Варварівський елеватор» на підставі договору складського зберігання №01/1908 від 19.08.2015 та підтверджується актами виконаних робіт та складськими квитанціями. Подальше перевезення насіння соняшника з метою переробки на олію до ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» здійснювалася перевізником ПП «Ространсагро» на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування №3-ОД від 04.01.2016. Перевезення соняшника підтверджується актами про виконання робіт та товарно-транспортними накладними. Надані позивачем складські квитанції є погашеними, що свідчить про їх вибуття зі складу.

У випадку поставки товару на умовах DAT (поставка на терміналі) (Інкотермс-2010) в Миколаївський морський торговий порт (м. Миколаїв, вул. Заводська, 23) прийняття товару та його зберігання здійснювалося експедитором ТОВ «Грінтур-Екс» на підставі договору №01/07/2015-1 від 01.07.2015, наявному в матеріалах справи. В матеріалах справи наявні погашені складські квитанції, реєстри прибуткових документів (за ф.3ХС-5) та реєстри накладних на прийняте зерно (за ф.3ХС-4), що підтверджують надходження зерна на ТОВ «Грінтур-Екс» зерна саме від спірних контрагентів позивача та його вибуття. Тобто складськими документами ТОВ «Грінтур-Екс» та реєстрами до них, що підписані представниками третьої особи (ТОВ «Грінтур-Екс»), підтверджується поставка зерна саме контрагентами позивача.

У випадку поставки товару на умовах DAT та СРТ (перевезення оплачено до) (Інкотермс-2010) в морський торговий порт «Южний» товар зберігався ТОВ «ТІС-Міндобрива», що підтверджується копіями погашених складських квитанцій та реєстрами за формою 3ХС-4 по кожному постачальнику, який містить перелік товарно-транспортних накладних, за якими було прийнято зерно від контрагентів позивача.

Такі складські документи дають змогу прослідкувати конкретного постачальника товару, оскільки з них вбачається, що саме контрагенти поставили на зерновий склад с/г продукцію для позивача. Таким чином, складські документи, оформлені зерновими елеваторами, крім факту поставки товару у відповідних об'ємах, також підтверджують постачальників товару, якими є контрагенти позивача.

Документами на підтвердження переробки насіння соняшника на олію на ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» є: договір з ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод» №1 від 01.09.2007 р. з додатковими угодами до нього; акти приймання-передачі насіння соняшника для подальшої переробки; акти про надання послуг з екстракції; акти приймання-передачі готової продукції; є рахунки; меморіальні ордери на підтвердження оплати.

Переробка насіння соняшникового, поставленого постачальниками ДП «Сантрейд», на олію підтверджується: договором з ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» №71215 від 07.12.2015 та додатковими угодами до нього, актами виконаних робіт до вищевказаного договору щодо переробки насіння соняшникового на олію, а саме: актами приймання-передачі насіння соняшника для подальшої переробки; актами про надання послуг з екстракції; актами приймання-передачі готової продукції; актами приймання-передачі лушпиння соняшника; платіжними дорученнями на підтвердження оплати переробки насіння соняшника, наявними в матеріалах справи.

Перевезення олії, переробленої на ПрАТ «Дніпропетровський олійноекстракційний завод», до Миколаївського морського торговельного порту для подальшого експорту здійснювалося перевізником ТОВ «ТЕП Транско» на підставі договору на транспортно-експедиційне обслуговування №01/07/16 від 01.07.2016 та додаткових угод до нього. Отримання послуг з перевезення олії підтверджується актами здачі-прийняття робіт, квитанціями про приймання вантажу та платіжними дорученнями.

Перевалка переробленої соняшникової олії, яка надійшла в Миколаївський морський торговельний порт, в подальшому здійснювалася експедиторами ТОВ «Грінтур-Екс» та ТОВ «Нортроп Лоджістікс». Вказане підтверджується договорами №24/02/2015-2 від 24.02.2015, №ТО_01_05_16 від 24.05.2016, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями до них, наявними в матеріалах справи.

Передача олії соняшникової для ТОВ «Грінтур-Екс», виготовленої на ТОВ «Європейське транспортна стивідорна компанія» підтверджуєтеся актами, наявними в матеріалах справи.

Послуги з оформлення вантажно-митних декларацій у Миколаївському морському торговельному порту надавав експедитор ТОВ «Табро» за договором транспортно-експедиторського та митно-брокерського обслуговування №ТБО_26_06_15 від 26.06.2015. Вказане підтверджується актами надання послуг, рахунками та платіжними дорученнями.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ДП «Сантрейд» здійснювалась реалізація олії на експорт для компанії «Bunge Handelsgesellschaft mbH»: за контрактами №60081453 від 27.01.2016, №60085051 від 18.02.2016, №60093868 від 12.04.2016, №60081833 від 01.02.2016, №60094989 від 19.04.2016, №60083825 від 11.02.2016; №60093369 від 08.04.2016, №60097295 від 04.05.2016, №60083825 від 11.02.2016, №60093303 від 07.04.2016, №60101355 від 31.05.2016, №60097296 від 04.05.2016, №60099333 від 19.05.2016, №60102623 від 07.06.2016, №60096179 від 26.04.2016, №60092703 від 04.04.2016, №60097298 від 04.05.2016 та вантажно-митними деклараціями №504050000/2016/103026 від 13.05.2016; №504050000/2016/103022 від 13.05.2016, №504050000/2016/103032 від 14.05.2016; №504050000/2016/103024 від 13.05.2016; №504050000/2016/103020 від 13.05.2016, №504050000/2016/103019 від 13.05.2016; №504050000/2016/103964 від 16.06.2016; №504050000/2016/103962 від 16.06.2016, №504050000/2016/103960 від 16.06.2016; №504050000/2016/104065 від 22.06.2016; №504050000/2016/104063 від 11.02.2016; №504050000/2016/104066 від 13.06.2016; №504050000/2016/105384 від 15.08.2016; №504050000/2016/105382 від 12.08.2016; №504050000/2016/105385 від 15.08.2016; №504050000/2016/104606 від 19.07.2016; №504050000/2016/104407 від 12.07.2016; №504050000/2016/106066 від 23.08.2016.

З наданих в матеріали справи документів вбачається, що ДП «Сантрейд» здійснювалась реалізація зернових на експорт за зовнішньоекономічними контрактами, вантажно-митними деклараціями з морського торгового порту «Южний» та Миколаївського морського торговельного порту.

Послуги з оформлення вантажно-митних декларацій у морському торговому порту «Южний» надавав експедитор ТОВ «СМТ Южний ЛТД» за договором митно-брокерського обслуговування №РБ/84-13 від 07.11.2013. Вказане підтверджується актами надання послуг.

На підтвердження реалізації ДП «Сантрейд» зернових з морського торгового порту «Южний» в матеріали справи залучені зовнішньоекономічні контракти, вантажно-митні декларації. Так, на підтвердження реалізації кукурудзи компанії Bunge SA, Швейцарія в матеріалах справи наявні: контракти №Р 118436/60088395 від 11.03.2016, №Р 119654/60101213 від 27.05.2016, №Р 119959/60104767 від 21.06.2016, №Р 119238/60096089 від 26.11.2016 та вантажно-митні декларації №500010003/2016/005691 від 04.05.2016, №500010003/2016/007729 від 30.06.2016, №500010003/2016/008223 від 13.07.2016, №500010003/2016/008518 від 20.07.2016, №500010003/2016/008516 від 20.07.2016, №500010003/2016/005684 від 04.05.2016.

На підтвердження реалізації пшениці 2, 3, 4, 5, 6 класів компанії Bunge SA, Швейцарія в матеріалах справи наявні: контракти №Р 119275/60096683 від 28.04.2016, №Р 119862/60103225 від 30.06.2016 та вантажно-митні декларації №500010003/2016/007098 від 13.06.2016, №500010003/2016/007751 від 30.06.2016, №500010003/2016/007743 від 30.06.2016, №500010003/2016/010237 від 26.08.2016.

На підтвердження реалізації сої в матеріалах справи наявні наступні документи: контракт з компанією Bunge SA, Швейцарія №Р 119737/60101997 від 03.06.2016 та вантажно-митна декларація №500010003/2016/007445 від 22.06.2016, №500010003/2016/008224 від 13.07.2016.

Перевалка ячменю, кукурудзи, пшениці, сої, які відвантажувались за умовами договорів поставки у Миколаївському морському торговельному порту, в подальшому здійснювалась ТОВ «Грінтур-Екс» та ТОВ «Нортроп Лоджістікс» на підставі договорів №01/07/2015-1 від 01.07.2015 та №ТО_01_05_16 від 24.05.2016. На виконання зазначених договорів було надано вантажно-розвантажувальні послуги на морські судна, про що вказано в актах здачі-прийняття робіт, наявних в матеріалах справи.

Послуги з оформлення вантажно-митних декларацій у Миколаївському морському торговельному порту надавав експедитор ТОВ «Табро» за договорами митно-брокерського обслуговування №ТБО_26_06_15 від 26.06.2015 та №ТБО_24_05_16 від 24.05.2016. Вказане підтверджується актами надання послуг, наявними в матеріалах справи.

На підтвердження реалізації пшениці 2, 3, 4, 5, 6 кл. компанії Bunge SA, Switzerland з Миколаївського морського торговельного порту в матеріалах справи наявні: контракти №Р116584/60066086 від 22.10.2015, №Р118411/60088093 від 09.03.2016, №Р118875/60092415 від 04.04.2016, №Р119267/60096631 від 28.04.2016, №Р119269/60096634 від 28.04.2016, №Р120314/60109704 від 15.07.2016, №Р120315/60109705 від 15.07.2016, №Р120549/60111695 від 27.07.2016 та вантажно-митні декларації №504050000/2016/101913 від 01.04.2016, №504050000/2016/101596 від 21.03.2016, №504050000/2016/102519 від 25.04.2016, №504050000/2016/102872 від 10.05.2016, №504050000/2016/1103400 від 23.05.2016, №504050000/2016/101447 від 16.03.2016; №504050000/2016/101760 від 28.03.2016, №504050000/2016/101469 від 16.03.2016, №504050000/2016/102121 від 11.04.2016; №504050000/2016/103028 від 14.05.2016, №504050000/2016/102122 від 11.04.2016, №504050000/2016/102789 від 05.05.2016, №504050000/2016/102603 від 27.04.2016, №504050000/2016/103402 від 27.05.2016; №504050000/2016/103401 від 27.05.2016; №504050000/2016/103686 від 07.06.2016; №504050000/2016/104805 від 27.07.2016, №504050000/2016/105047 від 03.08.2016; №504050000/2016/104773 від 26.07.2016, №504050000/2016/105232 від 09.08.2016, №504050000/2016/105233 від 09.08.2016; №504050000/2016/105122 від 05.08.2016.

На підтвердження реалізації кукурудзи компанії Bunge SA, Швейцарія з Миколаївського морського торговельного порту в матеріалах справи наявні: контракти №Р 117716/60080427 від 22.01.2016, №Р 117917/60083064 від 08.02.2016, №Р 119268/60096632 від 28.04.2016, №Р 119609/60100533 від 25.05.2016 та вантажно-митні декларації №504050000/2016/101161 від 01.03.2016, №504050000/2016/101331 від 10.03.2016, №504050000/2016/101575 від 21.03.2016, №504050000/2016/102024 від 06.04.2016, №504050000/2016/102200 від 14.04.2016, №504050000/2016/102873 від 10.05.2016, №504050000/2016/103415 від 30.05.201, №504050000/2016/103070 від 16.05.2016, №504050000/2016/103141 від 18.05.2016, №504050000/2016/103186 від 19.05.2016, №504050000/2016/103416 від 30.05.2016, №504050000/2016/103578 від 03.06.2016, №504050000/2016/103652 від 06.06.2016, №504050000/2016/104004 від 17.06.2016.

На підтвердження реалізації ячменю компанії Bunge SA, Швейцарія з Миколаївського морського торговельного порту в класу в матеріалах справи наявні: контракти №Р 120005/60105686 від 29.06.2016, №Р 120473/60111302 від 22.07.2016 та вантажно-митні декларації №504050000/2016/104573 від 18.07.2016, №504050000/2016/104730 від 25.07.2016, №504050000/2016/105017 від 02.08.2016, №504050000/2016/105123 від 05.08.2016.

На підтвердження оплати за контрактами позивач надав до матеріалів справи банківські довідки.

В матеріалах справи також наявні коносаменти, радіологічні сертифікати, фітосанітарні сертифікати, розписки капітана на підтвердження реалізації зернових та олії з морського торгового порту «Южний» та Миколаївського морського торговельного порту. В матеріалах справи також наявні здавальні акти, які містять перелік товарно-транспортних накладних з вказівкою на обсяги поставленого зерна, з якого сформовані експортні партії, завантажені на судна. Кожен здавальний акт містить вказівку на назву судна, на який завантажено це зерно та на товарно-транспортні накладні, за якими позивач отримав товари із зазначенням номерів транспортних засобів та причепів. Серед таких накладних наявні і товарно-транспортні накладні від контрагентів позивача.

Також до матеріалів справи надані зведені дані складського обліку товару у формі оборотних відомостей складського руху товару по складах. Згідно зі встановленою позивачем обліковою політикою відповідно до наказу № 98 від 26.04.2011 року облік руху запасів на складах та елеваторах здійснюється позивачем в кількісному вимірі. Відповідно до наказу №98/2-3 «Про внесення змін до наказу № 98 від 26.04.2011 року» позивач здійснює контроль за рухом запасів шляхом відслідковування операцій з приймання запасів на зберігання та їх відпуск в реалізацію чи виробництво щодо кожної окремої партії товару за принципом, закладеним у методі ФІФО у натуральних показниках. Оборотні відомості складського руху товару дозволяють прослідкувати рух закупленої партії товару з часу її надходження на склад і до виходу зі складу. З наданих оборотних відомостей складського руху товару вбачається відображення в бухгалтерському обліку позивача надходження товару, закупленого у контрагентів, та його подальше вибуття зі складу за принципом ФІФО. З наданих позивачем документів вдається прослідкувати подальший рух саме закупленого у спірних контрагентів товару.

Отже надані позивачем документи підтверджують закупівлю товару саме у спірних контрагентів та використання такого товару в господарській діяльності позивача.

Окремо суд також звертає увагу на наступне. З матеріалів справи вбачається, що поставка зерна спірними контрагентами, зокрема, здійснювалася на ТОВ «Грінтур-Екс». Відповідно до даних Реєстру морських портів України, що відповідно до п.п. 6, 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. N 496 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру морських портів України» ведеться в електронному вигляді та розміщується на офіційному сайті державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (за посиланням: http://uspa.gov.ua/reestr-morskikh-portiv), ТОВ «Грінтур-Екс» є портовим оператором в Миколаївському морському торговому порту. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про морські порти України» у морських портах (морських терміналах) утворюються зони прикордонного і митного контролю. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 травня 1999 р. №506-р в Миколаївському морському торговельному порту відкрито пункт пропуску через державний кордон. Із зазначеного можна дійти висновку, що територія порту, та зокрема ТОВ «Грінтур-Екс», що знаходиться в його межах, є територією з обмеженим доступом.

Позивачем надано до матеріалів справи реєстр транспортних засобів, які заїжджали на ТОВ «Грінтур-Екс» у період з 01.01.2016 по 31.07.2016 року, засвідчений Миколаївською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (а.с. 104-250 том 97, томи 98-99, а.с. 1-75 том 100). Як вбачається з реєстру, серед транспортних засобів, які заїжджали на територію порту до ТОВ «Грінтур-Екс», наявні транспортні засоби, що заїжджали від спірних контрагентів позивача (номери транспортних засобів, номери причепів, дата заїзду транспортного засобу, які вказані в реєстрі порту, відповідають номерам транспортних засобів, номерам причепів, даті розвантаження транспортного засобу відповідно до наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних (на звороті ТТН). Отже, факт заїзду транспортних засобів від контрагентів позивача на територію Миколаївського морського торговельного порту до ТОВ «Грінтур-Екс» підтверджується додатково третьою особою - Миколаївською філією Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Cуд допитав в якості свідків працівників (вагарів) ТОВ «Грінтур-Екс» ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які повідомили суду, що у спірний період вони приймали та зважували товар в ТОВ «Грінтур-Екс» (Миколаївський морський торговий порт), який надходив для позивача від постачальників; свідки пояснили, що ними перевіряються та звіряються номери транспортних засобів, які під'їжджають на зважування, з вказаними у товарно-транспортних накладних номерами. Також вони в пункті прийому підписують товарно-транспортні накладні. Усі дії вагарів щодо перевірки, зважування та оформлення товарно-транспортних накладних фіксуються на камери відеоспостереження. ОСОБА_6, серед іншого, підтвердила, що їй відомі такі контрагенти як ТОВ «Агро С.С.», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Гавран», ТОВ «Таальф», ТОВ «НБ-Україна».

Крім того, в матеріалах справи наявні нотаріально засвідчені заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у яких вони підтверджують приймання товару від контрагентів (а.с. 4-9, 16-23 том 95).

Також, в матеріалах справи наявний протокол огляду адвокатом території ТОВ «Грінтур-Екс» (а.с. 160 том 95). З протоколу вбачається, що процес руху транспортних засобів та осіб на території ТОВ «Грінтур-Екс» фіксується камерами відеоспостереження. З наказу № 90/1 від 25.05.2012 р. Генерального директора ТОВ «Грінтур-Екс» про запровадження системи відеоспостереження на території ТОВ «Грінтур-Екс», а також витягу з Положення про відеоконтроль в ТОВ «Грінтур-Екс» вбачається, що записи з камер відеоконтролю здійснюються на жорсткий диск реєстраторів/серверів. Позивачем для демонстрації порядку реєстрації та приймання вантажу на ТОВ «Грінтур-Екс» долучено DVD-диск із відеозаписами руху транспортного засобу по території ТОВ «Грінтур-Екс» (від ТОВ «Агро С.С.», номерний знак транспортного засобу на відеозаписі відповідає номерному знаку, вказаному на товарно-транспортній накладній, складеній на перевезення товару ТОВ «Агро С.С.», що наявна в матеріалах справи).

З досліджених судом відеозаписів (а.с. 159 том 95) вбачається як фактично відбувається приймання зерна ТОВ «Грінтур-Екс», зокрема порядок його реєстрації, відбору зразків (проб) для визначення якості зерна, зважування та вивантаження зерна. Це наглядно демонструє яким чином вагарі ТОВ «Грінтур-Екс» можуть підтвердити фактичне надходження товару за товарно-транспортними накладними від спірних контрагентів (вони бачать транспортний засіб, отримують товарно-транспортні накладні від водія такого транспортного засобу, за результатами зважування підписують такі товарно-транспортні накладні). В матеріалах справи за договорами поставки на умовах DAT (поставлено на терміналі) наявні товарно-транспортні накладні, що підписані вагарями ТОВ «Грінтур-Екс» та скріплені печатками ТОВ «Грінтур-Екс».

Таким чином, надані товарно-транспортні накладні в сукупності з реєстрами Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», свідченнями вагарів, які підтвердили фактичний приїзд та зважування зерна з транспортних засобів за підписаними ними товарно-транспортними накладними, доводять фактичне постачання зерна на ТОВ «Грінтур-Екс» саме спірними контрагентами.

Судом допитано в якості свідків директорів позивача: Центральної філії позивача ОСОБА_8 та директора Південної філії позивача ОСОБА_9 щодо обставин укладання та виконання господарських договорів з контрагентами.

ОСОБА_9 повідомив суду, що в його посадові обов'язки входить знаходити потенційних покупців та продавців товару, вести переговори та укладати відповідні договори поставки продукції. Кожен з контрагентів, що бажає співпрацювати з позивачем, попередньо проходить процедуру перевірки в службі безпеки позивача. Після погодження подальшої співпраці від цього відділу він особисто зустрічається з директорами та власниками потенційних продавців. Для цілей проведення перевірки у потенційного продавця запитується пакет реєстраційних, фінансових та інших документів. Свідок підтвердив, що йому відомі такі контрагенти як ТОВ «Еллана», ТОВ «НБ-Україна», ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Таальф», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», а також, що він особисто зустрічався з представниками ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «Еллана». Усі зустрічі відбувалися у Миколаївському чи Одеському офісах позивача. Оплата здійснювалася по факту поставки товару.

ОСОБА_8 пояснив, що у 2016 році працював директором Центральної філії позивача та підтвердив, що співпрацював з такими контрагентам як ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко», ТОВ «Агро С.С.», ТОВ «Бахча С.». Зокрема, з представниками ТОВ «Інвест Агро Трейд» зустрічі відбувалися в м. Київ, з ТОВ «Агро С.С.» та ТОВ «Бахча С.» зустрічі відбувалися в м. Полтава.

Суд встановив, що всі спірні контрагенти на момент співпраці з позивачем були належним чином зареєстрованими юридичними особами та платниками податку на додану вартість (витяги з ЄДРПОУ та документи на підтвердження статусу платника ПДВ наявні в матеріалах справи). Також позивачем надано статути контрагентів, паспорти директорів контрагентів, накази про призначення на посаду директорів контрагентів; податкові розрахунки форми 1ДФ контрагентів; податкові декларації з податку на прибуток підприємств контрагентів; податкові декларації з податку на додану вартість контрагентів; фінансові звіти суб'єктів малого підприємництва; відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. В матеріалах справи також наявні документи на підтвердження перевірки ним джерела походження товару у контрагентів (гарантійні листи контрагентів, в яких вони підтверджують у кого придбали товар, копії договорів поставки зернових, видаткових накладних, податкових накладних, квитанції про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, витяги з реєстру платників ПДВ, статути, виписки з ЄДРПОУ, довідки 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду», довідки 4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур» та інші документи, які підтверджують фактичне вирощування продукції та їх реалізацію по ланцюгу до контрагента). Всі такі документи позивач запитує у контрагентів до початку співпраці.

Додатково суд звертає увагу на письмові пояснення та документи, надані третіми особами, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача: ТОВ «Глобал-Трейд», ТОВ «Інвест Агро Трейд», ТОВ «Агро-Інкам-Трейд», ТОВ «Прометей-Голд», ТОВ «Мілл-Трейд», ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко». Разом з поясненнями вказані треті особи надали суду документи щодо джерела походження товару на підтвердження закупівлі ними товару, в подальшому реалізованого позивачу; податкову звітність на підтвердження декларування відносин за операціями з позивачем; документи на підтвердження наявності трудових та матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності та інші документи, які підтверджують реальність оспорюваних операцій та спростовують доводи відповідача, висловлені в акті перевірки.

Третя особа ТОВ «Прометей-Голд» у письмових поясненнях підтвердило, що у період лютий, квітень-липень 2016 р. реалізувало позивачу 36 303,14 т. насіння соняшника врожаю 2015 року; 919,080 т. кукурудзи 3 класу врожаю 2015 року; 22,120 т. сої врожаю 2015 року; 1317,480 т. пшениці 2 класу врожаю 2015 року; 166,360 т. пшениці 2 класу врожаю 2016 року; 129,960 т. пшениці 3 класу врожаю 2015 року; 249,320 т. пшениці 3 класу врожаю 2016 року; 929,540 т. пшениці 5 класу врожаю 2016 року; 124,500 т. пшениці 5 класу врожаю 2015 року; 123,440 т. пшениці 6 класу врожаю 2015 року; 1 137,660 т. пшениці 6 класу врожаю 2016 року; 17653,440 т. ячменю 3 класу врожаю 2016 року. Відповідно до пояснень особи, всі податкові зобов'язання за операціями з позивачем були задекларовані ТОВ «Прометей-Голд» в повному обсязі. Декларації з ПДВ ТОВ «Прометей-Голд» в матеріалах справи. Також ТОВ «Прометей-Голд» задекларовало у складі доходу від реалізації товарів дохід, отриманий ним за операціями з позивачем, що підтверджується бухгалтерською довідкою та податковими деклараціями з податку на прибуток підприємств за відповідні періоди (наявні в матеріалах справи).

Також в матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена заява директора ТОВ «Прометей-Голд» ОСОБА_10, який працює директором з 30.10.2015 р. Як встановлено судом, у вказаній заяві директор підтвердив факт співпраці з позивачем в січні-серпні 2016 р. та поставку товару на умовах DAT.

Третя особа ТОВ «Глобал-Трейд» у письмових поясненнях вказала, що у лютому-травні 2016 р. позивачу було поставлено 131,74 т кукурудзи та 9 117,88 т соняшника 2015 року. Всі податкові зобов'язання за операціями з позивачем в розмірі 16 462 121,31 грн ТОВ «Глобал-Трейд» відображено у податковому обліку, що підтверджується долученими ним податковими деклараціями з податку на додану вартість за відповідні періоди.

Для виконання поставки у вказаний пункт ТОВ «Глобал-Трейд» залучило експедитора ТОВ «Грін Тур» () (замовник перевезення відповідно до наданих позивачем товарно-транспортним накладним) відповідно до укладеного із таким експедитором договору №09/02 від 09.02.2015 року. Надання послуг підтверджується актом надання послуг від 30.04.2016 року № 189 (копія договору та акта в матеріалах справи). Таким чином, претензії відповідача в акті перевірки на необхідність договірних відносин із перевезення між ТОВ «Глобал-Трейд» та перевізниками є необґрунтованими.

ТОВ «Глобал-Трейд» також надало документи на підтвердження джерела походження товару: договори поставки, видаткові накладні, податкові накладні, форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду», звіти про посівні площі сільськогосподарських культур (за формою 4-сг).

Також третьою особою надано податкові декларації за лютий-травень 2016 року, з яких вбачається, що ТОВ «Глобал-Трейд» задекларувало податкові зобов'язання за операціями з позивачем, форми 1-ДФ за 1 та 2 кв. 2016 року, відповідно до яких у спірний період на підприємстві працювало 7 - 10 осіб, фінансові звіти суб'єкта малого підприємництва за 1 квартал та півріччя 2016 року (відповідно до яких у ТОВ «Глобал-Трейд» були у наявності основні засоби вартістю 20,8 тис. грн, а також запаси на суму 74 932,2 тис. грн.), податкові декларації з податку на прибуток за 1 кв. та півріччя 2016 року, довідку про результати перевірки своєчасності сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість.

Крім того, ТОВ «Глобал-Трейд» надано суду бухгалтерську довідку, з якої вбачається, що сума доходу, отриманого ТОВ «Глобал-Трейд» від позивача, була задекларована у складі доходу від реалізації товарів у фінансових звітах суб'єкта малого підприємництва за відповідні періоди.

Товар до його поставки позивачу зберігався на ВАТ «ПМК-93 «Промжитлводбуд» (копія договору відповідального зберігання, укладеного між ТОВ «Глобал-Трейд» та ВАТ «ПМК-93 «Промжитлводбуд» та акту про надані послуги додані разом з поясненнями).

Судом також встановлено, що ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області було проведено зустрічну звірку щодо операцій позивача із ТОВ «Глобал-Трейд» за квітень 2016 року. Відповідно до Довідки про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Глобал-Трейд» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ДПзІІ «Сантрейд» () за період квітень 2016 року від 06.09.2016 р. № 13/14-03-14-02/39009880 податковим органом підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Глобал-Трейд» та позивачем у вказаний період, їх вид, обсяг, якість та розрахунки. Таким чином, реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Глобал-Трейд» та позивачем за квітень 2016 р. додатково підтверджена податковим органом.

Директор ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_11 у нотаріально засвідченій заяві також підтвердив факт співпраці з позивачем у лютому-квітні 2016 року, виконання зобов'язань за договором та декларування податкових зобов'язань з ПДВ в деклараціях з ПДВ за відповідний період за операціями між ТОВ «Глобал-Трейд» та позивачем (а.с. 2 том 95).

Третя особа ТОВ «Інвест Агро Трейд» у письмових поясненнях зазначило, що реалізувало позивачу 132,66 т. пшениці 2 класу врожаю 2016 року; 494,40 т. пшениці 3 класу врожаю 2016 року; 292,54 т. пшениці 4 класу врожаю 2016 року; 801,86 т. пшениці 5 класу врожаю 2015 року; 3 637,82 т. пшениці 6 класу врожаю 2015 року; 1 098,28 т. пшениці 5 класу врожаю 2016 року; 1 410,10 т. пшениці 6 класу врожаю 2016 року; 2 130,08 т. кукурудзи 3 класу врожаю 2015 року; 5 682,60 т. ячменю 3 класу врожаю 2016 року.

Третьою особою також було долучено разом з поясненнями належним чином завірені копії документів на підтвердження джерела походження товару, що в подальшому був реалізований позивачу.

Судом також встановлено, що всі податкові зобов'язання ТОВ «Інвест Агро Трейд» за взаємовідносинами з позивачем були в повній мірі задекларовані, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за відповідний період, долученими до матеріалів справи. Крім того, як випливає з дослідженої судом бухгалтерської довідки та податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за відповідні періоди ТОВ «Інвест Агро Трейд» задекларувало у складі доходу від реалізації товарів дохід, отриманий ним за операціями з позивачем.

Суд звертає увагу, що долученими ТОВ «Інвест Агро Трейд» документами спростовуються доводи відповідача щодо недостатності трудових та матеріальних ресурсів. Так, як випливає з довідок 1ДФ за 1-2 кв. 2016 року у третьої особи працювало 65 - 68 осіб в штаті, а також були необхідні ресурси для здійснення діяльності (орендовані склади в м. Миколаєві на території ПАТ «Чорноморський Суднобудівний Завод», елеватор в Миколаївській області тощо).

Третя особа ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» в письмових поясненнях підтвердило реалізацію позивачеві протягом березня-червня 2016 року 1686,84 т. кукурудзи 3 кл. 2015 року; 309,84 т. пшениці 2 кл. 2015 року врожаю; 1487,66 т. пшениці 3 кл. 2015 року врожаю; 774,44 т. соняшника 2015 року врожаю.

Для організації перевезення товару для позивача ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» залучало експедитора ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» відповідно до договору на транспортно-експедиційні послуги та акта про надані послуги (копії додані до матеріалів справи). Судом також встановленою, що усі податкові зобов'язання за оспорюваними операціями ТОВ «Агро Інкам Трейд» відображено у податковому обліку, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за відповідні періоди. Крім того, з бухгалтерської довідки вбачається, що сума доходу, отриманого ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» від позивача, була у повному обсязі задекларована у складі доходу від реалізації товарів у податкових деклараціях з податку на прибуток за 1 кв. та півріччя 2016 року.

Суд також звертає увагу, що господарські операції ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» з позивачем перевірялися Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, за результатами чого була складена Довідка №208/11-23-14-02/38095303 від 26.09.2016 року, у якій повністю підтверджується поставка товару на адресу позивача. В такій довідці підтверджується закупівля ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» товарів та їх подальший продаж на ДП «Сантрейд».

Також в матеріалах наявна нотаріально засвідчена заява директора ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» ОСОБА_13, який підтвердив факт співпраці з позивачем у березні-вересні 2016 р., поставку позивачу товару на умовах DAT та декларування податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» в деклараціях з ПДВ за відповідний період за операціями між підприємством та позивачем.

Третя особа ТОВ «Мілл-Трейд» у письмових поясненнях вказало, що у травні, червні 2016 року на підставі договору № 60099488 від 17.05.2016 року поставило позивачу 2 332,22 т. соняшника 2015 року врожаю.

Також ТОВ «Мілл-Трейд» звернуло увагу, що поставка здійснювалася на умовах FCA (франко- перевізник), коли за умовами договорів між ТОВ «Мілл-Трейд» та позивачем, обов'язок перевезення товару лежав на позивачу. Тому доводи відповідача щодо відсутності у ТОВ «Мілл-Трейд» відносин із перевізниками товару, викладені в акті перевірки, безпідставні.

Крім того, на підставі долучених третьою особою документів судом встановлено, що ТОВ «Мілл-Трейд» на підставі договору купівлі-продажу № 379 від 17.12.2015 року та додаткової угоди до нього № 2 від 01.06.2016 року придбало у ТОВ «Агрофірма Пісчанська», яке в подальшому було реалізоване позивачу. На підтвердження наявності у ТОВ «Агрофірма Пісчанська» земельних ділянок у Харківській області Красноградському районі ТОВ «Мілл-Трейд» надало суду довідки та відповіді Держгеокадастру, отримані від ТОВ «Агрофірма Пісчанська», якими підтверджено, що вказаний виробник орендував значні площі земель.

Судом встановлено також, що всі податкові зобов'язання ТОВ «Мілл-Трейд» за операціями з позивачем були в повній мірі задекларовані, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за травень, червень 2016 року, наданими ТОВ «Мілл-Трейд». Крім того, на підтвердження декларування прибутку за відповідні періоди ТОВ «Мілл-Трейд» в матеріалах справи наявні копія декларації з податку на прибуток за півріччя 2016 року та бухгалтерська довідка, з якої вбачається, що сума доходу, отриманого ТОВ «Мілл-Трейд» від позивача, була задекларована у складі доходу від реалізації товарів.

Крім того, матеріали справи містять нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_14, який був директором ТОВ «Мілл-Трейд» з 02.03.2015 р. по 01.11.2016 р. У зазначеній заяві директор ТОВ «Мілл-Трейд» підтвердив факт співпраці з позивачем та зауважив, що поставка була фактично виконана та оплата за товар проведена в повному обсязі. У спірний період ТОВ «Мілл-Трейд» мало всі необхідні засоби та виробничі потужності для здійснення господарської діяльності.

Третя особа ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» у письмових поясненнях підтвердила, що всі договори поставки, укладені з позивачем, виконані ним в повному обсязі. На підставі долучених ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, квітень 2016 року з урахуванням уточнюючого розрахунку судом встановлено, що всі податкові зобов'язання ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» за операціями з позивачем були в повній мірі відображені у податковому обліку третьої особи. Тому твердження відповідача в акті перевірки про виявлені розбіжності при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту за взаємовідносинами ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» із позивачем, спростовуються документально.

Відповідно до наданих ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» документів вбачається, що на товаристві працювало 15-20 осіб відповідно до даних форми №1ДФ за 4-й квартал 2015 року, 1 квартал 2016 року. Крім того, як вбачається із фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2016 рік, за третьою особою на 01.01.2016 року обліковувалося основних засобів на суму 1 248,4 тис. грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні нотаріально засвідчені заяви директорів ТОВ «Бахча.С» ОСОБА_15 та ТОВ «Агро С.С.» ОСОБА_16, в яких вони підтвердили фактичне постачання зернових на адресу позивача та підписання документів за операціями з позивачем (а.с. 3 том 95).

Позивачем надано до матеріалів справи висновок судово-економічної експертизи (а.с. 116-166 том 116), відповідно до висновків якого підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за операціями з контрагентами у загальній сумі 169 779 297,63 грн., а висновки акта перевірки щодо завищення розміру податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 136 864 221 грн. документально не підтверджено. Крім того, судовими експертами досліджувалися не лише операції між позивачем та контрагентами, а і суміжні операції з товаром, придбаним у контрагентів, а саме: документи складського обліку щодо наявності товару на складах у контрагентів позивача до його переоформлення на позивача (стор. 27-29, 37-38, 49-50 висновку); складські документи, складені зерновими складами в портах (у Морському торговельному порту «Южний» та Миколаївському морському торговельному порту), які приймали товар, поставлений контрагентами, на зберігання (стор. 52-62 висновку), а також документи, складені за участі експедиторів (здавальні акти на стор. 89-91 висновку). На підставі вказаних документів у їх взаємозв'язку з документами на перевезення товару контрагентами експерти встановили, що товар був поставлений саме спірними контрагентами. Також експертами підтверджено подальший рух закупленого товару. З огляду на документи із закупівлі товару у взаємозв'язку з документами за суміжними операціями (перевезення товару, його зберігання, переробку, експорт), що складені за участі третіх осіб, експертами підтверджено реальність поставки позивачеві товару саме контрагентами.

Щодо інших доводів відповідача, викладених в акті, суд зазначає наступне.

Суд відхиляє посилання відповідача викладені в акті перевірки (стор. 39, 40) як доказ нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Прометей-Голд» акти перевірок ТОВ «Прометей-Голд», складені за результатами перевірок, а саме: акт перевірки від 04.08.2016 р. №359/14-03-14-02/39139456 та від 18.10.2016 р. № 474/14-03-14-02/39139456, оскільки як вбачається із ЄДРСР ТОВ «Прометей-Голд» були оскаржені податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі вказаних актів перевірки: 1) податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акта перевірки від 04.08.2016 р. №359/14-03-14-02/39139456, - в рамках адміністративної справи № 814/216/17, 2) податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акта перевірки від 18.10.2016 р. № 474/14-03-14-02/39139456, - в рамках справи № 814/804/17.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 814/216/17, що набрала законної сили, скасовано податкові повідомлення-рішення за актом перевірки від 04.08.2016 р. №359/14-03-14-02/39139456. Судом встановлено реальність операцій між ТОВ «Прометей-Голд» та постачальниками, джерело походження товару від яких відповідачем не підтверджено в акті перевірки позивача, а також подальший рух такого товару від ТОВ «Прометей-Голд» безпосередньо до позивача.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 р. у справі № 814/804/17 підтверджено реальність операцій ТОВ «Прометей-Голд» з його постачальниками, за виключенням одного - ТОВ «АТП 1981», який однак, відповідно до акта перевірки позивача, не перебуває в ланцюзі постачання до позивача. Суд також окремо встановив подальший рух товару від ТОВ «Прометей-Голд» безпосередньо до позивача.

Таким чином, рішеннями судів, що набрали законної сили, висновки актів перевірок ТОВ «Прометей-Голд» від 04.08.2016 р. №359/14-03-14-02/39139456 та від 18.10.2016 р. № 474/14-03-14-02/39139456, на які посилається відповідач, визнані необґрунтованими та безпідставними. Натомість операції між ТОВ «Прометей-Голд» та його постачальниками, що описані в акті перевірки позивача, та з огляду на непідтвердження операцій з якими позивачу знято податковий кредит, визнані реальними. Судами підтверджено продаж ТОВ «Прометей-Голд» закупленого у постачальників товару позивачу. Відтак суд відхиляє посилання відповідача на вказані акти перевірок.

Суд відхиляє посилання відповідача на «податкову інформацію» щодо деяких контрагентів позивача та долучені до матеріалів справи «результати опрацювання зібраної податкової інформації» з рядом контрагентів, зважаючи на наступне.

Результати опрацювання зібраної податкової інформації є етапом контроль-перевірочної роботи та не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах ДПІ до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. Таким чином, суд не приймає таку «інформацію» як належний доказ.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №К/9901/27855/18, від 19.06.2018р. у справі №К/9901/3749/18, від 27.03.2018 р. у справі № 816/809/17.

Окремо суд звертає увагу, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб. Зазначені в акті перевірки обставини стосуються лише господарської діяльності контрагентів позивача і жодним чином не доводять недобросовісності позивача та відсутності реальності господарських операцій.

У даному випадку суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 22.01.2009 (справа "Булвес АД" проти Болгарії) констатував, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні від 18.03.2010 у справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії. При цьому у п. 23 даного рішення Європейський суд з прав людини наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Також, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність документів, що підтверджують якість продукції (сертифікати якості зерна, ветеринарні свідоцтва), оскільки у разі поставки переоформлення зерна на зерновому складі (поставка EXW (франко завод), зерновий склад зобов'язаний здійснити аналіз його якості (ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»). Відповідно до п. 2.32 Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 р. № 661 (чинної на момент спірних операцій), за результатами дослідження лабораторією якості зерна оформлюється картка аналізу зерна. Позивач надав в матеріали картки аналізу зерна, відтак посилання відповідача на необхідність інших документів про якість є необґрунтованими.

При поставці товару на умовах DAТ відповідно до п. 2.2 договорів поставки між позивачем та контрагентами встановлено, що якість та кількість товару остаточно визначаються в пункті поставки. В матеріалах справи наявні картки аналізу зерна, оформлені на зерновому елеваторі ТОВ «Грінтур-Екс».

Таким чином, у позивача наявні документи, що підтверджують якість поставленого зерна (картки аналізу зерна, видані третьою особою - зерновими елеваторами). В той же час, на думку суду, відповідач не може ґрунтувати свої доводи про порушення позивачем податкового законодавства на відсутності документів про якість, які мав надати контрагент позивачеві.

Також суд звертає увагу на те, що сертифікати якості зерна станом на дату спірних операцій були скасовані Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру», який набрав чинності 26.04.2014 р. Наказ Державної інспекції сільського господарства України від 25.05.2011 р. № 12 «Зразки типових форм первинних облікових документів для підприємств галузі хлібопродуктів», яким було затверджено форму № 42 посвідчення про якість зерна, також втратив чинність.

Суд відхиляє доводи відповідача, щодо ненадання позивачем податковому органу ветеринарних свідоцтв, оскільки останнім не доведено необхідність їх надання.

Крім того, суд звертає увагу, що сертифікати та дозволи не є первинними документами та такі документи доводять лише виконання контрагентами вимог щодо підтвердження якості продукції. Їх наявність чи відсутність жодним чином не свідчить про наявність чи відсутність факту поставки продукції як такої.

Щодо наданих відповідачем матеріалів з кримінальних справ проваджень (а.с. 25-60 том 116, а.с. 179-312 том 118), а саме: ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності директорів контрагентів позивача - ТОВ «Бахча.С» ОСОБА_15 та ТОВ «Агротрейдінг.С» ОСОБА_17, протоколи допиту вказаних осіб, ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності директора третьої особи ТОВ «Радда Смарт Трейдінг», протоколи допиту директора контрагента ТОВ «НБ-Україна» ОСОБА_19 та директорів третіх осіб ТОВ «Рент Євродизайн», ТОВ «Компанія «Альфа» ТОВ «Апекстрейд ЛТД» суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, відносини позивача з ТОВ «Агротрейдінг С.» не досліджуються у даній справі, тому протокол допиту директора ТОВ «Агротрейдінг.С», ухвала про звільнення від кримінальної відповідальності даної особи, протокол допиту не мають жодного відношення до обставин, що підлягають встановленню у справі, а відтак відповідно до ст. 73 КАСУ - оцінюються судом як неналежні докази.

Так само суд не бере до уваги протоколи допиту директорів третіх осіб ТОВ «Рент Євродизайн», ТОВ «Компанія «Альфа», ТОВ «Апекстрейд ЛТД», ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності директора ТОВ «Радда Смарт Трейдінг», оскільки вказані юридичні особи безпосередньо з позивачем жодних господарських відносин не мали та не були постачальниками або виконавцями за укладеними позивачем договорами, а тому не мають жодного відношення до предмета доказування у справі. Відповідачем не доведено, що вказані постачальники знаходяться у ланцюзі постачання до позивача.

Що ж стосується решти матеріалів кримінального провадження в розрізі контрагентів позивача (стосується ТОВ «Бахча.С» та ТОВ «НБ-Україна»), наданих відповідачем, то в акті перевірки відсутні будь-які посилання на кримінальні провадження щодо посадових осіб та/або невстановлених осіб з приводу діяльності контрагентів позивача; в акті перевірки не ставиться під сумнів легальне створення юридичних осіб - контрагентів. Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів, а саме ухвали від 21.03.2018 р. про звільнення від кримінальної відповідальності директора ТОВ «Бахча.С» ОСОБА_15, кримінальне провадження щодо нього датується 27.10.2017 р., а кримінальне провадження, в якому розслідуються дії осіб, які підшуковували осіб для реєстрації юридичних осіб без наміру займатися діяльністю, 31.01.2017 р. тоді як акт перевірки, на підставі якого винесене спірне податкове повідомлення-рішення, складений 16.01.2017 року. Тобто станом на дату складання акта перевірки навіть не існувало кримінальних проваджень щодо посадових осіб контрагентів позивача. Те ж саме стосується протоколів допиту директорів контрагентів позивача (протокол допиту директора ТОВ «НБ-Україна» ОСОБА_19 складений 21.02.2018 р.). Оскільки матеріали кримінального провадження навіть не існували на момент проведення перевірки позивача, складання акта перевірки, за результатами якого винесене спірне податкове повідомлення-рішення, то відповідно, відповідач не пов'язував з такими матеріалами свої висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ в чинній редакції, суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відтак відповідач не може обґрунтовувати свою позицію матеріалами кримінальних проваджень, які не покладені в основу спірного податково повідомлення рішення та за часом навіть не існували на момент його винесення.

В цьому аспекті суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. у справі №809/2438/15 (К/9901/55414/18), згідно якої є неприпустимим посилатися на вирок з огляду на його відсутність під час перевірки та прийняття спірного ППР. Наведені у вироку обставини можуть бути підставою окремої перевірки за наслідками кримінального провадження, разом із тим врахування цих обставин для визначення податкових правопорушень у межах розглядуваної справи є неможливим.

Вищий адміністративний суд України теж зазначав на неправомірності розширення предмету доказування з'ясуванням обставин, які не стали підставою для винесення спірного рішення. Наприклад, в ухвалі ВАСУ від 11.10.2017 р. у справі № К/800/7183/17 зазначено, що перевірка судом обставин інших ніж ті, що стали підставою для винесення рішення, виходить за межі предмета доказування і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Основного Закону принципу верховенства права.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на рішення Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі № 802/1853/16-а, від 27.02.2018 р. у справі № 813/1766/17 де, суд зазначив, що сам факт наявності рішення в кримінальній справі не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили. Тобто суд має оцінити всі докази в сукупності.

В матеріалах справи наявна нотаріальна заява директора ТОВ «Бахча.С» ОСОБА_15, щодо якого постановлено ухвалу, якою його звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, в якій він підтвердив, що протягом 2016 року ТОВ «Бахча.С» дійсно поставляло позивачеві насіння соняшника та саме він як директор підписував первинні документи та податкові накладні за договорами. ОСОБА_15 зазначив також, що податкові зобов'язання ТОВ «Бахча.С» за операціями з позивачем сплачені в повному обсязі. ТОВ «Бахча.С» в період його керівництва здійснювало реальну господарську діяльність з метою отримання прибутку.

Також суд враховує, що в судовому засіданні 23.10.2017 року директор Центральної філії позивача ОСОБА_8, який від імені позивача укладав договори поставки із ТОВ «Бахча.С», підтвердив, що особисто зустрічався з представником ТОВ «Бахча.С» в м. Полтава, вів з ним перемовини щодо умов договорів поставки та фактичне виконання ТОВ «Бахча.С» своїх договірних зобов'язань.

Також в матеріалах справи за взаємовідносинами між позивачем та ТОВ «Бахча.С» надано документи, складені за участі не лише вказаних суб'єктів, а і третіх осіб. Зокрема, це договори та акти наданих послуг між ТОВ «Бахча.С» та експедитором ПП «Атланта-Агро» (Т.35, а.с. 50-132), що на замовлення ТОВ «Бахча.С» здійснювало організацію перевезень вантажу для позивача залізничним транспортом. Тобто залізниця та ПП «Атланта-Агро» - це ще інші суб'єкти господарювання, які приймали участь в постачанні товару від ТОВ «Бахча.С» для позивача та, відповідно, які підтверджують таке постачання.

Також суд звертає увагу на документи, що були отримані позивачем від ТОВ «Бахча.С» перед початком співпраці, а саме разом із реєстраційними документами були надані статут ТОВ «Бахча.С», наказ про призначення ОСОБА_15 на посаду директора ТОВ «Бахча.С»; паспорт ОСОБА_15. та реєстраційний номер облікової картки платника податків; фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік, за 1 квартал 2016 року; статичний звіт за формою 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 2015 року», податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік, в якій, зокрема, зазначені (додаток 1 до декларації) відомості про земельні ділянки ТОВ «Бахча.С». З таких документів вбачається, що ТОВ «Бахча.С» фактично здійснювало господарську діяльність, декларувало зобов'язання, а тому підстав сумніватись в добросовісності постачальника у позивача обґрунтовано не було. Це, на думку суду, свідчить про належну обачність позивача у виборі контрагента.

Стосовно посилання відповідача на матеріали кримінального провадження, суд зазначає, що такі матеріали жодним чином не можуть бути безумовним та достатнім доказом відсутності реального характеру господарських взаємовідносин позивача із контрагентами, оскільки доказом вини особи в порушенні публічного порядку є виключно вирок суду, який на час вирішення даної справи відсутній. Зворотного відповідачем не доведено.

Стосовно ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_15 суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_15 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. В рамках розгляду судом клопотання про звільнення судом не перевірялися обставини, викладені в клопотанні; не досліджувалися докази. Тобто має місце констатація в ухвалі факту закінчення строків давності та звільнення у зв'язку з цим ОСОБА_15 від кримінальної відповідальності.

Також з матеріалів справи вбачається, що така ухвала була оскаржена позивачем в кримінальній справі. Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 24.05.2018 р. повернув апеляційну скаргу позивача, що було оскаржено останнім до Верховного Суду. Ухвалою від 16.07.2018 р. Верховний Суд відмовляючи позивачу у відкритті касаційного провадження, зазначив про те, що згадка про позивача в ухвалі про звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про наявність висновку щодо протиправної діяльності позивача; ухвала не містить жодних висновків, які б стосувалися прав, свобод чи інтересів безпосередньо позивача або його службових осіб, а відтак відсутні будь-які юридичні наслідки для позивача такої ухвали відповідно до ч. 6 ст. 78 КАСУ. Також Верховний Суд зазначив, що в ухвалі про звільнення від кримінальної відповідальності суд першої інстанції виключно дійшов висновку, що строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності директора ТОВ «Бахча.С» вже минули, а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Тобто і Верховний Суд підтвердив, що обставини, викладені в ухвалі, не перевірялися та не встановлювалися судом.

Таким чином, суд не приймає посилання відповідача на матеріали кримінальних проваджень. Доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, на які посилається податковий орган. Однак під час розгляду справи відповідачем доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано.

Висновки акта перевірки ґрунтуються лише на ухвалах слідчих суддів, які не носять доказової бази, а лише вирішують процесуальні питання по кримінальних провадженнях з мету отримання доказів в кримінальному процесі. Отримані докази мають бути оцінені відповідним судом з постановленням вироку. Натомість вироків, з яких можливо отримати відомості з питань, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони особою, по який постановлено вирок (ст. 78 КАС України); відношення такої особи до певного контрагента відповідачем не надано.

У рішенні від 5 липня 2016 року по справі № 21-1793а16 Верховний суд України вказав, що сам факт заперечення директором контрагента своєї участі у діяльності товариства та у підписанні товариством від його імені первинних облікових та бухгалтерських документів, за умови, що на час встановлення фактичних взаємовідносин сторін керівником цього товариства в Єдиному реєстрі підприємств і організацій України значився саме цей директор, не може бути, на думку суду, свідченням безтоварності спірних операцій, за умови відсутності вироку чи скасування щодо нього постанови про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України («Фіктивне підприємництво»).

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допустили його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Щодо посилань відповідача на дані з системи «Відеоконтроль Рубіж» та наданих витягів з баз даних Єдиного державного реєстру МВС та АІС «НБД «Автомобіль», то як вбачається з реєстраційних карток, наданих відповідачем, транспортні засоби, за якими робився запит, належали на праві власності чи перебували у користуванні, зокрема, ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Еліт Агротранс», ДП ЛК «Ексім-Юніверс», ТОВ «Павлоградзернопродукт» та ТОВ «Міг Транс», які за договорами перевезення надавали позивачу послуги з перевезення товару, закупленого у контрагентів ТОВ «Мілл-Трейд» та ТОВ «НБ-Україна» на умовах самовивозу (поставки FCA). Договори перевезення, акти про надані послуги та товарно-транспортні накладні наявні в матеріалах справи. Отже, наведена інформація додатково свідчить про реальність здійснених позивачем господарських операцій.

Суд відхиляє посилання відповідача на дані з системи «Відеоконтроль Рубіж», з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Одночасно ст. 83 Податкового Кодексу України передбачає, що підставами для висновків під час проведення перевірок можуть бути такі матеріали, як: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідачем не виконані вимоги, що ставляться до належного отримання та представлення доказів у податкових справах докази до матеріалів справи на підтвердження власної позиції щодо відсутності руху транспортних засобів надані з порушенням діючого законодавства.

За таких підстав суд, керуючись вимогами стаття 74 Кодексу адміністративного судочинства України не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Щодо доводів відповідача про відсутність можливостей та умов для здійснення господарської діяльності у контрагентів позивача, суд встановив, що відповідач не проводив перевірку діяльності контрагентів позивача, а тому доводи про відсутність ресурсів не підтверджені належними доказами. Відповідачем не заперечується, що жоден з контрагентів позивача не є безпосереднім с/г виробником проданого позивачеві товару, тобто контрагенти позивача є посередниками в торгівлі зерном, а відтак не вбачається за необхідне мати штат та ресурси для вирощування зерна, його зберігання тощо. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що у ТОВ «Інвест Агро Трейд» працювало у спірний період 65 - 68 осіб, у ТОВ «Глобал-Трейд» 7 - 10 осіб (форма 1-ДФ за 1 та 2 кв. 2016 р.), ТОВ «Управляюча компанія «Інтеко» відповідно до форми №1ДФ за 4 кв.2015 р., 1 кв. 2016 р. - 15-20 осіб, у ТОВ «Никсервис-Плюс» - 6 осіб, у ТОВ «Агро-Інкам-Трейд» за I кв. 2016 р. - 6 осіб. Доказів того, що вказана кількість працівників є недостатньою для виконання умов господарських операцій із позивачем відповідач суду не надав.

При цьому, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків (даному випадку контрагента) при здійсненні господарської діяльності, як критерію правового статусу платника податків (позивача) щодо формування податкового кредиту.

Щодо доводів відповідача про непідтвердження зберігання товару, суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не проводилися перевірки контрагентів, не досліджувалися умови закупівлі контрагентами товару у їх постачальників, а відтак відповідач не може стверджувати про необхідність зберігання зерна саме контрагентами. Також відповідно до ст. 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. Із зазначеного вбачається, що це є правом власників зерна укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів. Відповідно до вказаної статті зерно також може зберігатися у власних зерносховищах без видачі складських документів на зерно. Тому вимоги відповідача про необхідність зберігання зерна є необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача з приводу відсутності відносин контрагентів із перевізниками, то відповідачем не проводилися перевірки контрагентів; твердження відповідача ґрунтується на аналізі інформаційних баз. Однак суд зазначає, що інформація з таких баз може бути належним доказом лише у разі безпосереднього, всебічного, повного та об'єктивного дослідження в судовому засіданні (ч. 1. ст. 90. Кодексу адміністративного судочинства України). Верховний суд неодноразово наголошував, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (п. 3 ст.242. Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами внесення до цих баз відомостей, що відображені в акті перевірки суд відхиляє відповідний довід відповідача.

За змістом частини 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Контролюючий орган на підтвердження доводів, викладених в акті перевірки не надав належних доказів, в свою чергу матеріали справи містять належні докази, які спростовують висновки відповідача про порушення ДП «Сантрейд» норм податкового законодавства при здійсненні спірних господарських опреацій.

В акті перевірки відповідач також зазначає про відсутність відносин ТОВ «Мілл-Трейд» з перевізниками ТОВ «Міг Транс», ТОВ «Павлоградзернопродукт», ДП ЛК «Ексім-Юніверс» (стор. 220 акта перевірки). В той же час, відповідно матеріалів справи (до п.5.1 договору поставки між позивачем та ТОВ «Мілл-Трейд») покупець (позивач) зобов'язаний подати автотранспорт в пункт поставки. Тобто відносин з перевізниками в ТОВ «Мілл-Трейд» не передбачені умовами договору. По взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «НБ-Україна» також частина поставок була на таких умовах, де позивач був зобов'язаний подати транспорт в пункт поставки. В матеріалах справи наявні договори перевезення, укладені між позивачем та перевізниками, зазначеними в товарно-транспортних накладних (ТОВ «Еліт Агротранс», ДП ЛК «Ексім-Юніверс», ФОП ОСОБА_3, СПД ФЛ «ОСОБА_5.», ТОВ «ПКП Комкор», ТОВ «Міг Транс», ТОВ «Павлоградзернопродукт», ТОВ «Колос ЛТД»), акти про надані послуги з перевезення та товарно-транспортні накладні.

В матеріалах справи також наявні договори на транспортно-експедиційне обслуговування та акти про надані послуги, оформлені контрагентами ТОВ «Агро С.С.» та ТОВ «Бахча С.», які залучали до організації перевезень експедитора ПП «Атланта Агро». Для виконання поставки контрагент ТОВ «Глобал-Трейд» залучило експедитора ТОВ «Грін Тур», підтверджуючі документи в матеріалах справи. Зазначене не спростовано відповідачем.

В акті перевірки відповідач по взаємовідносинах позивача з контрагентом ТОВ «Прометей-Голд» вказує на ненадання позивачем товарно-транспортних накладних до деяких видаткових накладних та карток аналізу зерна по операціям з ТОВ «Прометей-Голд». Проте, суд відхиляє такі доводи, оскільки акт перевірки не містить інформації щодо складання перевіряючими акта про відмову позивача надати певні документи до перевірки. При цьому відбулася виїзна перевірка діяльності позивача і представники відповідача мали доступ до всіх документів, які стосувалися досліджуваних операцій.

Крім того, в матеріалах справи наявні відповіді на запит відповідача від 15.07.2016 р. № 15487/10/28-10-41-01-12, в яких листом позивача від 01.08.2016 р. № 05-471 із доповненням до листа № 05-471 від 01.08.2016 р. були надані товарно-транспортні накладні за операціями за квітень 2016 р., зокрема, і ті, що вказуються відповідачем як відсутні. Також листами від 22.09.2016 р. та 23.09.2016 р. позивач надав відповідачу документи по взаємовідносинам з контрагентами, включаючи ТОВ «Прометей-Голд». У відповідь на запит від 11.11.2016 р. Позивач повторно надав документи за відносинам з ТОВ «Прометей-Голд». Тому доводи відповідача щодо ненадання ТТН спростовуються документально.

Щодо доводів відповідача стосовно недоліків оформлення товарно-транспортних накладних. Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 (у редакції чинній з 26.01.2016 р.), товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Така інформація наявна в наданих товарно-транспортних накладних. Інформація, про яку зазначає відповідач (щодо супровідних документів щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, дати та номери довіреностей відповідальних посадових осіб позивача, які приймали участь у здійсненні операцій з приймання товару) не є обов'язковою відповідно до законодавства. Тому суд відхиляє такі доводи відповідача.

Щодо посилань позивача на незаконність призначення перевірки, то суд зазначає наступне. З наказу про проведення перевірки № 900 від 10.11.2016 р. вбачається, що підставою для проведення перевірки став п. 78.1.4 ПК України.

Згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України (у редакції, чинній на момент призначення перевірки) документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 73.3 статті 73 ПК України (у редакції, чинній на момент направлення запитів) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що виданню наказу на проведення перевірки передувало направлення 5 запитів від відповідача (від 03.06.2016 р. відносно ТОВ «Прометей-Голд», від 03.06.2016 р. відносно ТОВ «Глобал-Трейд», від 15.07.2016 р., від 10.08.2016 р., від 10.10.2016 р.). Позивач надав відповіді на запити, що підтверджується листами позивача, у яких надавалися пояснення та долучалися копії первинних та інших документів.

На думку позивача, надання відповідей на запити відповідача свідчить про відсутність підстав для призначення перевірки відповідно до положень п. 78.1.4 ПК України. Однак, суд зазначає, що сам факт надання відповідей не є умовою за якої контролюючий орган не може призначити перевірку на підставі вказаної норми. Податковий орган суб'єктивно визначає чи є надані пояснення та документи достатніми для підтвердження достовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. В даному випадку відповідач дійшов висновку, що наданих документів не достатньо та для детального з'ясування обставин призначив перевірку, що не суперечить положенням податкового законодавства. Крім того, суд враховує те, що позивач не оскаржує дії відповідача щодо проведення перевірки.

Виходячи зі змісту статей 109-113 ПК України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки, висновок контролюючого органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, не підтверджений доказами, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення є безпідставними та неправомірними, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 137, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 06.02.2017.

3. Стягнути судовий збір на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 19-21А) у розмірі 3 079 444,97 грн. (три мільйони сімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 97 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій