Справа № 420/5524/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5524/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді - Аракелян М.М.

За участю секретаря - Поварчук В.В.

За участю сторін:

Від позивача: Топунова А.М. - за довіреністю;

Від відповідача та третьої особи - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області: Кучеренко Г.А. - за довіреністю;

Від третьої особи - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Лоджистік" (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 29, кв. 29) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14), треті особи на стороні відповідача Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (14000, місто Чернігів вул. Пятницька, 39), Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнати протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Лоджистік", в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Управління Укртранбезпеки в Чернігівській області щодо складання розрахунку №0020800 від 10.07.2018 року плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0020800 від 10 липня 2018 року, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №077058 від 20.08.2018 року; визнати протиправним та скасувати розрахунок №0020800 від 10.07.2018 року плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0020800 від 10 липня 2018 року, постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №077058 від 20.08.2018 року.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року відкрите провадження у справі 420/5524/18. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.11.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 10.07.2018р. у пункті габаритно-вагового контролю А/Д М-01 «Київ-Чернігів-Н.Ярилович, 124 км» був проведений габаритно - ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 з причепом марки MONTRACON, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу. За результатами проведення контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0020800 від 10.07.2018р., на підставі якого складено розрахунок плати за проїзд. Відповідачем прийнято постанову №077058 від 20.08.2018 року, якою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700,00 грн. за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач вважає, що відповідач неправомірно прийняв рішення про притягнення позивача до відповідальності, з підстав відсутності порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Окрім того, вимога водія транспортного засобу про надання документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі, була проігнорована працівниками відповідача у порушення пунктів 12 та 13 Порядку №879. При цьому, на чеку б/н від 10.07.2018р. не вказано уповноважену особу, що проводила зважування, відсутній номерний знак причепу та неможливо встановити, на якому пункті - стаціонарному або пересувному проводилось зважування.

Крім того, в порушення вимог п.31.1 Порядку розрахунок плати складено за повну відстань маршруту (6650км), а не за пройдену частину маршруту.

Підготовче засідання, призначене на 22.11.2018 року, за клопотанням учасників справи було відкладено на 19.12.2018 року .

У відзиві на позовну заяву 17.12.2018р. за вхід. №39283/18 представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю, з огляду на те, що ТОВ "Роуд Лоджистік" здійснювало перевезення пиломатеріалу обрізного соснового, тобто згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є перевізником. Під час перевірки було встановлено, що у водія відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме документ про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень. (а.с. 44-47).

Розрахунок плати за проїзд виконаний вірно, відповідно до п.30 - 31-1 Порядку №879 за формулою, відстань 6650км визначена вірно з ТТН та свідчень водія.

Постанова про накладення штрафу у відповідності до ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» прийнята правомірно, на підставі встановлених Актом від 10.07.2018р. №057520 порушень.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/5524/18 та призначено підготовче засідання на 22.01.2019 року.

У відповіді на відзив, поданій до суду 28.12.2018р. представником позивача зазначено, що відстань перевезень від місця відправлення до місця зважування була визначена ТТН та з свідчень водія. Таким чином, на його думку, відстань повинна бути нарахована лише за пройдену частину маршруту, а не за весь маршрут. (а.с. 60-61).

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області та Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.02.2019р.

У судовому засіданні 14.02.2019р. оголошено перерву до 26.02.2019р.

Ухвалою суду від 26.02.2019р. провадження у справі №420/5524/18 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Лоджистік" про визнання протиправним та скасування розрахунку №0020800 від 10.07.2018 року плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0020800 від 10 липня 2018 року - закрито.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті та третьої особи - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області до судового засідання не з'явився, про дату та час судового засіданні повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

10.07.2018р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області у пункті А/Д М-01 «Київ-Чернігів-Н.Ярилович, 124 км» був проведений габаритно - ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 з причепом марки MONTRACON, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ТОВ "Роуд Лоджистік".

Після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 39,35т, але навантаження на осі, тонн склала: 1 - 6,8; 2 - 12,75; 3 - 7,45; 4 - 7,8; 5 - 7,6 (тобто, 12,75 при дозволеній 11 т на одиночну вісь). Отже навантаження на одиночну вісь перевищило нормативно встановлені параметри допустимих вагових параметрів на 15,91 %, що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2018р.

За результатами проведення контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0020800 від 10.07.2018р., довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2018р. та розрахунок до акту, відповідно до якого до сплати підлягає 538,65 євро (а.с. 9, 13-14) відповідно до п.31-1 Постанови Кабінету міністів України №879 від 27.06.2007р.

Також 10.07.2018р. було складено Акт №057520 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, яким встановлено, що при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажу з перевищенням вагового обмеження, згідно CMR від 10.07.2018р. у водія ТЗ з причепом, що належить ТОВ «Роуд Лоджистік», ОСОБА_4 відсутні документи, передбачені ст.53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення і перевищення вагових обмежень складає 15,91%. Водій ОСОБА_4 з Актом ознайомлений та підписав Акт без зауважень.

У зв'язку із виявленими порушеннями відповідачем було винесено постанову №077058 від 20 серпня 2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно якої до позивача на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700 грн. (а.с. 15).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 3 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 4 Порядку №1567 регламентовано, що контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно п.27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як встановлено судом, після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 39,35т, але навантаження на осі, тонн склала: 1 - 6,8; 2 - 12,75; 3 - 7,45; 4- 7,8; 5 - 7,6 (тобто, 12,75 при дозволеній 11 т на одиночну вісь). Таким чином, навантаження на одиночну вісь перевищило нормативно встановлені параметри допустимих вагових параметрів на 15,91 %.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

На час проведення перевірки 10.07.2018р. водієм ТЗ, що належить позивачу, не був пред'явлений посадовим особам Укртрансбезпеки дозвіл, який надає право на рух автомобільними дорогами України або документ про внесення плати за проїзд, тому в Акті №057520 від 10.07.2018р. було обґрунтовано встановлено відповідне порушення, що тягне відповідальність за ст.60 Закону у вигляді штрафу.

Відсутність документів, передбачених ч.3 ст.48 Закону у водія ОСОБА_4 при здійсненні перевезення вантажу за CMR від 10.07.2018р. (перевізник - ТОВ «Роуд Лоджистік») позивачем не заперечується та підтверджується відсутністю зауважень водія при підписанні Акту.

Отже постанова від 20.08.2018р. №077058, прийнята Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області, прийнята на підставах та у спосіб, що встановлені законом, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до пунктів 30, 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007р. №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра. Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1567 від 08.11.2006р., під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно п.п.3 п.2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Факт перевищення ТЗ позивача нормативних вагових параметрів підтверджується довідкою від 10.07.2018р., чеком зважування, іншими доказами, наданими відповідачем, у тому числі стосовно відповідності зважувального обладнання вимогам щодо метрологічного контролю (сертифікати - а.с.55-56), а також не спростований позивачем в ході розгляду справи в суді.

Доводи позивача, що на вимогу водія транспортного засобу не було надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі є безпідставними, оскільки документи, що підтверджують таку відповідність, пред'являються усім особам.

В матеріалах справи, зокрема в Актах, складених за участю водія, відсутні докази та відомості на доведення обставини непред'явлення таких документів водію.

Твердження позивача стосовно недостовірності даних у чеку є безпідставними, оскільки чек про результати зважування транспортного засобу позивача містить усю необхідну інформацію, а саме дату та час коли здійснювалось зважування, номер, в якому режимі було здійснено зважування (динамічній), державний реєстраційний номер транспортного засобу, що перевірявся, швидкість при якій було здійснено зважування, навантаження на кожну вісь та місце, де було здійснено зважування (а.с.51).

Посилання представника позивача стосовно того, що відстань повинна бути нарахована лише за пройдену частину маршруту, а не за весь маршрут суд вважає необґрунтованими, виходячи наступного.

Відстань зазначена у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та у розрахунку плати за проїзд: 665 км (з м. Чернігів - порт «Южний») та, відповідно, яка враховувалась при обчисленні плати за проїзд, виходячи з положень Порядку, визначалась працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області згідно відомостей, наданих водієм щодо маршруту по території України (кілометражу), що підтверджено його підписом на Акті (а.с.13), та даних інтернет ресурсу della.com.ua.

Водночас, посилаючись на помилкове визначення відстані, позивач у підтвердження іншої, ніж встановлено у актах та розрахунку даних, будь-яких документальних доказів (шляхових листів тощо) стосовно фактично пройденої відстані, не надав.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що дії Управління Укртранбезпеки в Чернігівській області та Управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо складання розрахунку №0020800 від 10.07.2018 року плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0020800 від 10 липня 2018 року, винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №077058 від 20.08.2018 року є правомірними, вчиненими в межах повноважень, наданих законодавством.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При розгляді даного спору відповідачем повністю дотриманий процесуальний обов'язок із доведення правомірності оскаржуваних дій та постанови, надані вичерпні пояснення по суті спору в заявах по суті справи (відзив на позов) та підтверджуючі докази.

Натомість, позивач на доведення власної правової позиції та спростування вчиненого порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» доказів не надав; оскаржуючи дії відповідача, не навів ґрунтовних аргументів, що ці дії вчинені не на підставах, не в межах повноважень, встановлених законодавством.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності дій та постанови, та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Лоджистік" (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 29, кв. 29) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14), треті особи Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (14000, місто Чернігів вул. Пятницька, 39), Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 11 березня 2019 року.

Суддя М.М. Аракелян