Справа № 1340/5646/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5646/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» до Львівської міської ради про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити дії

в с т а н о в и в :

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» (далі-позивач, ОСББ «Перекопське 21») звернулось до суду з позовом Львівської міської ради (далі-відповідач, ЛМР), в якому просить:

- визнати протиправними дії ЛМР щодо відмови у затвердженні ОСББ «Перекопське 21» проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові, викладені у відповіді від 24.10.2018 № 2403-5357;

- зобовязати ЛМР на найближчій сесії затвердити ОСББ «Перекопське 21» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Перекопській, 21 в м. Львові.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Перекопське 21» звернулося до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській,21 в м. Львові, долучивши до заяви усі передбачені законом документи. ЛМР листом від 24.10.2018 № 2403-5357 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Вважає таке рішення ЛМР протиправним, оскільки відповідачем відмовлено у затвердженні ОСББ «Перекопське 21» проекту землеустрою з підстав, які не передбачені Земельним кодексом України. Зокрема, нормами Земельного кодексу України не передбачено підстав відмови у затвердженні проекту землеустрою сформованої ділянки, при наявності всіх належних документів.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що ЛМР не затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові з огляду на те, що позивачем не узгоджено межі вказаної земельної ділянки з мешканцями будинків 19 та 23 по вулиці Перекопській у місті Львові. При цьому, лист ЛМР від 24.10.2018 № 2403-5357 не є відмовою у відведенні земельної ділянки, а рекомендацією відкоригувати межі земельної ділянки з врахуванням пропозицій узгоджувальної комісії. Окрім того, друга із позовних вимог є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, тому не може бути задоволена судом.

Ухвалою судді від 26.11.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено до підготовчого засідання, відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Ухвалою від 03.11.2018 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.02.2019.

11.02.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, 04.03.2019 представником позивача подано відповідь на відзив.

12.03.2019 суд перейшов до письмового провадження.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ОСББ «Перекопське 21» зареєстрований як юридична особа з присвоєнням коду , місцезнаходження юридичної особи: 79019, м. Львів, вул. Перекопська, 21. Вказане підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія АВ №394883).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка площею 0, 1055 га, кадастровий номер :03:004:0086, що розташована по вул. Перекопській, 21 у м. Львові перебуває у комунальній власності; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення: 02.03. для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Ухвалою ЛМР від 21.05.2015 №4743 «Про погодження ОСББ «Перекопське 21» місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Перекопській, 21» позивачу погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 1055 га (у тому числі площею 0, 0092 га для влаштування проїзду та площею 0, 0014 га з обмеженнями) на вул. Перекопській, 21 у м. Львові у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСББ «Перекопське 21» для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Перекопська, 21.

Згідно з актом узгодження меж земельної ділянки землекористувачами (землевласниками) суміжних ділянок претензій щодо існуючих меж не заявлено.

Висновком управління архітектури департаменту містобудування ЛМР про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 28.08.2015 №2401-3вих-1719 погоджено матеріали відведення земельної ділянки площею 0, 1055 га в приватну власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Перекопській, 21 у м. Львові.

Відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області висновком від 11.09.2-0.3-827379/9-15АП погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСББ «Перекопське 21» з метою оформлення права власності , на земельну ділянку 0, 1055 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул.. Перекопській, 21 у м. Львові.

Позивач 22.09.2015 та 27.04.2017 звертався до ЛМР з листами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській,21 в м. Львові, однак щодо таких органом місцевого самоврядування не було прийнято рішення та повернуто такі листи без розгляду 08.10.2015 та 16.05.2017.

ОСББ «Перекопське 21» двічі зверталося до ЛМР (09.02.2018 за №3623/АП-Л-2403 та 08.10.2018 за №2-28857/АП-2403) з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Перекопській, 21у м. Львові.

За результатами розгляду вказаних звернень ЛМР не прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Перекопській, 21 у м. Львові.

Водночас, ЛМР листами від 14.02.2018 №2403-783 та від 24.10.2018 №2403-5357 повідомила ОСББ «Перекопське 21» про неможливість вирішення порушеного у зверненнях від 09.02.2018 та від 08.10.2018 питання, до вчинення позивачем наступного:

- через юридичну особу, що володіє необхідним технічним і технологічними забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізичну особу-підприємця, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником допрацювати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме відкоригувати межі земельної ділянки на вул. Перекопській, 21, відповідно до пропозиції узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів;

- представити витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, виданий державним кадастровим реєстратором Відділу у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з врахуванням змін, які будуть внесені у межі земельної ділянки на вул. Перекопській, 21.

Таким чином, ЛМР фактично відмовила ОСББ «Перекопське 21» у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові

При цьому, разом із зверненнями від 09.02.2018 та від 08.10.2018 ОСББ «Перекопське 21» долучало проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСББ та копію ОСОБА_1 з державного земельного кадастру на земельну ділянку, кадастровий номер :03:004:0086.

Підписані акти погодження меж та передачі межових знаків на зберігання є складовою частиною документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якої земельна ділянка по вул. Перекопській,21 в м. Львові в існуючих межах зареєстрована в державному земельному кадастрі 21.09.2015.

Земельна ділянка по вул. Перекопська,21 в м. Львові в межах території Б-В та від території Є-A межує із землями міста, що не передані у власність або користування (довідки від 04.11.2014№ 40/01-15/4125, від 04.10.2016 №19-1323-0.2-7397/9-16АП, від 22.05.2018 №32-13-0-37-563/109-18).

Дії ЛМР щодо відмови у затвердженні ОСББ «Перекопське 21» проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові, викладені у відповіді від 24.10.2018 № 2403-5357, є предметом оскарження у справі.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України статті 42 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Частинами 1 та 2 статті 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з частиною 2 статтті 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Отже, вказаними нормами законодавства закріплений принцип загальної цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.

Частинами 6-9 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, що чинним законодавством встановлено обовязок погодження проекту землеустрою із:

- територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин;

- структурним підрозділом районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

При цьому, на відповідний орган місцевого самоврядування покладено обовязок у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №826/8844/16.

При цьому, відповідно до частини 10 статті 59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як вже зазначалось, ЛМР ухвалою від 21.05.2015 №4743 погоджено позивачу місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 0, 1055 га (у тому числі площею 0, 0092 га для влаштування проїзду та площею 0, 0014 га з обмеженнями) на вул. Перекопській, 21 у м. Львові у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Проект землеустрою земельної ділянки розроблено сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1Л та погоджено:

- позитивним висновком Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 28.08.2015 № 2401-Звих- 1719;

- позитивним висновком відділу Держземагенства у м.Львові Головного управління Держземагенства у Львівській області від 11.09.2015р.№ 19-1323-0.3-8273/9-15АП.

ОСББ «Перекопське 21» вчергове звернулось до ЛМР 08.10.2018 з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу на вул. Перекопській, 21, на що отримало відмову ЛМР, оформлену листом від 24.10.2018 №2403-5357.

Лист від 24.10.2018 №2403-5357 не є рішенням (актом) в розумінні статті 59 Закону №280/97-ВР, не містить обґрунтування неприйняття рішення та відмови в задоволенні заяви позивача з посиланням на норми чинного законодавства (оскільки вичерпний перелік підстав для відмови визначений ЗК України), що, в свою чергу, позбавляє права на його оскарження у випадку незгоди.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду ЛМР звернення позивача про затвердження проекту землеустрою, відповідачем не було прийнято передбаченого законом рішення, що вказує на протиправність таких дій останнього.

Судом не беруться до уваги покликання відповідача на витяги з протоколів засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.4. Положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів, затвердженого ухвалою ЛМР 2-ї сесії 7-го скликання № 298від 17.03.2016 «Про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів» (далі-Положення), основною формою діяльності узгоджувальної комісії є засідання; основним документом, який створює комісія, є протокол. За результатами розгляду спорів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, дотримання громадянами правил добросусідства, узгоджувальна комісія готує своє рішення, яке оформляється відповідно до протоколу і яке підписують голова та секретар узгоджувальної комісії.

Згідно з пунктом 1.5. Положення рішення узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради про затвердження документації із землеустрою.

Проте, як встановлено судом, ЛМР жодних рішень із вказаного питання не ухвалювала.

Тому витяги з протоколів засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів носять рекомендаційний характер та не породжують правових наслідків щодо земельної ділянки по вул. Перекопській,21 в м. Львові.

Протиправність дій відповідача щодо не прийняття рішення також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 70-71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у відзиві на позовну заяв.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що дії Львівської міської ради щодо відмови у затвердженні ОСББ «Перекопське 21» проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0086 для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові, оформленні листом від 24.10.2018 №2403-5357, не відповідають визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому їх слід визнати протиправними.

Стосовно позовної вимоги про зобовязання ЛМР на найближчій сесії затвердити ОСББ «Перекопське 21» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Перекопській,21 в м. Львові, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону №280/97-ВР до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Оскільки вирішення регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради, судові органи не вправі перебирати на себе його повноваження.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008, відповідно до якої, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Ураховуючи викладене, суд позбавлений можливості захистити право позивача у запропонований ним спосіб.

Аналогічна право позиція висловлена ОСОБА_2 Судом у постанові від 25.04.2018 в справі №484/538/16-а.

Відповідно статті 3 КАС України основним завдання адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення відновлення його порушеного права, суд у відповідності до положень частини другої статті 9 КАС України, виходить за межі позовних вимог та вважає за можливе зобовязати Львівську міську раду у встановленому законом порядку та строки повторно розглянути заяву ОСББ «Перекопське 21» з питань затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 3 524 грн 00 к., сплаченого за квитанцією №ПН734 від 23.11.2018.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» (вул. Перекопська, 21, м. Львів, 79019, ) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, Львівська область, 79008, ) про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м.Львів, Львівська область, 79008, ) щодо відмови у затвердженні Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» (вул.Перекопська, 21, м.Львів, 79019, ) проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові, оформлені листом від 24.10.2018 №2403-5357.

Зобовязати Львівську міську раду (пл. Ринок, 1, м.Львів, Львівська область, 79008, ) у встановленому законом порядку та строки повторно розглянути заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» (вул.Перекопська, 21, м.Львів, 79019, ) з питань затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0086, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Перекопській, 21 в м. Львові та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, Львівська область, 79008, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перекопське 21» (вул. Перекопська, 21, м. Львів, 79019, ) 3 524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн 00 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома