Справа № 805/2617/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №805/2617/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року (повний текст складено 21 січня 2019 року в м. Словянськ) у справі № 805/2617/18-а (суддя І інстанції Стойка В.В.) за клопотанням ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (надалі - заявник) надійшло клопотання, в якому остання просила зобовязати відповідача по справі надати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 805/2617/18-а в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач не погодилась з ухвалою суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу суду та задовольнити клопотання про встановлення судового контролю по справі.

На обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції порушив як норми процесуального права України, так і загальні міжнародні норми судочинства взагалі. Фактично виконання судового рішення, є головною стадією судового процесу.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду с позовом до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1. Зобов`язано Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з дня припинення, на банківський рахунок відкритий позивачем у АТ Ощадбанк. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

17.12.2018 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (надалі - заявник) надійшло клопотання, в якому остання просила зобовязати відповідача по справі надати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Розглянувши подану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Розглядаючи по суті заяву про встановлення обовязку надання звіту про виконання судового рішення, судом першої інстанції встановлено, що дане клопотання обґрунтоване посиланнями заявника на положення КАС України та не містить жодної інформації щодо фактичного виконання або невиконання рішення суду, доказів з цього приводу також не надано.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами частини 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами частини 8 цієї статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Зазначені норми кореспондуються з положенням частини 6 статті 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах третій - п'ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб'єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Вказаною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним судом у постановах від 03 жовтня 2018 року по справі №826/18826/14, 21 червня 2018 по справі № 826/11347/14.

Також, Верховним Судом зазначено, що оскільки питання про зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не було предметом розгляду суду першої інстанції і постановою суду не вирішувалось, колегія суддів Верховного Суду вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанції про те, що підстави для розгляду наведеного після набрання судовим рішенням законної сили та для його задоволення по суті ухвалою суду відсутні.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 805/2617/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 805/2617/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_2