Справа № 460/155/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. РівнеСправа №460/155/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі Володимирецьке ОУ ПФУ Рівненської області) про визнання бездіяльності протиправною щодо не призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язання вчинення дій щодо призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 13.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживав в селі Радижево Володимирецького району Рівненської області, яке належить до територій, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зони гарантованого добровільного відселення, в період з 12.10.1963 по 12.03.1990. Зазначає, що маючи статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вона має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Вказує, що на її заяву відповідачу про призначення пенсії особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи Володимирецьке ОУ ПФУ Рівненської області надало відповідь від 29.12.2018, згідно з якою у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що період роботи та проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення складає 2 роки 10 місяців 6 днів, а у зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 11 місяців. Позивач вважає, що такий висновок відповідача не відповідає фактичним обставинам, оскільки незважаючи на те, що з 01.02.1989 по даний час працює на ВП «Рівненська АЕС» прожував проживати в селі Радижево Володимирецького району Рівненської області до 13.03.1990, відтак, має право на призначення пенсії з дати його звернення.

Ухвалою суду від 29.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив, в якому він заперечив проти позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що в розумінні ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали та додатково або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Зазначив, що період роботи та проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення складає 2 роки 10 місяців 6 днів, а у зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 11 місяців. Таким чином, у позивача не підтверджується ні факт постійної роботи, ні факт проживання в 3-ій зоні протягом 3 років станом на 01.01.1993. Відтак, у позивача відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Радижево Володимирецького району Рівненської області.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 09.08.1994 Рівненською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач проживав та був приписаний в селі Радижево Володимирецького району Рівненської області з 12.10.1963 по 01.03.1989.

З 01.02.1989 по даний час працює на ВП «Рівненська АЕС», що розташоване в м.Вараш (Кузнецовськ) Володимирецького району Рівненської області.

Водночас, судом встановлено, що в період з 02.03.1989 по 12.03.1990 позивач був приписаний в с.Нова Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, проте фактично проживав в селі Радижево Володимирецького району Рівненської області.

З 13.03.1990 ОСОБА_1 прописаний та проживає в м.Вараш (Кузнецовськ) Володимирецького району Рівненської області.

29.12.2018 позивач звернулася до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років з врахуванням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом №3110/Г-202 від 29.12.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку з підстав не підтвердження ні факту постійної роботи, ні факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 років станом на 01.01.1993, оскільки період роботи та проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення складає 2 роки 10 місяців 6 днів, а у зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 11 місяців.

Не погоджуючись з такою позицією пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі Закон №796-XII).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, село Радижево та с.Нова Рафалівка Володимирецького району Рівненської області відноситься до 3 зони гарантованого добровільного відселення, а м.Вараш (Кузнецовськ) Володимирецького району Рівненської області до 4 зони посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до абз.4 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Абзацом 4 частини 1 статті 55 Закону №796-XII визначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Таким чином, за змістом ст.55 Закону №796-XII та ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV для зменшення пенсійного віку на 6 років та призначення пенсії за віком по досягненню 54 річного віку, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна була проживати на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС протягом 6 повних років, в тому числі в період з моменту аварії та до 01.01.1993 не менше 3 років.

Судом встановлено, що на день звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії він досяг 55 річного віку, тобто, мав намір скористатися можливістю призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії по досягненню 55 річного віку, суд враховує, що згідно з п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

Позивачем до позовної заяви додано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія НОМЕР_1 , виданого Рівненською облдержадміністрацією, відповідно до якого пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 вважає, що наявність у нього статусу громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 є підтвердженням того, що станом на 1 січня 1993 року він протягом трьох років проживав на радіоактивно забруднених територіях, які належать до зони гарантованого добровільного відселення. Таким чином, вважає, що в нього є право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Згідно з п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (чинний на момент видачі позивачу відповідного посвідчення) (далі Порядок №51) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до п.2 Порядку №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №51 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 підтверджує той факт, що ОСОБА_1 з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року постійно проживав або постійно працював чи постійно навчався у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

Відповідач стверджує, що в період з 02.03.1989 по 01.01.1993 позивач працював і проживав поза межами зони гарантованого добровільного відселення, що, на його думку, підтверджується записами в трудовій книжці.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що позивач проживав на території зони гарантованого добровільного відселення, зокрема, у період з 26.04.1986 по 12.03.1990, що становить 3 роки 11 місяців 13 днів.

Таким чином, позивач з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 01.01.1993 проживав на території зони гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіряючи дії суб`єкта владних повноважень відповідно до закріплених у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд дійшов висновку, що вони суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, як потерпілому від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача суд враховує, що частиною 1 ст.45 Закону №1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 29.12.2018, то порушені права, свободи та інтереси ОСОБА_1 слід відновити з 29.12.2018.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3). При цьому, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1).

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Соборна, 28, смт.Володимирець, Рівненська область, 34300; ідентифікаційний код 40377142) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.12.2018.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 13.10.2018 - відмовити.

Стягнути із суб`єкта владних повноважень - Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Соборна, 28, смт.Володимирець, Рівненська область, 34300; ідентифікаційний код 40377142), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 576,30грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень тридцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.