Справа № 140/331/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/331/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ) про визнання дій щодо перерахунку пенсії за віком з 02.05.2018 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки та зобов'язання здійснити з 02.05.2018 перерахунок та виплату пенсії виходячи із розміру пенсії, розрахованого відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2004 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З набуттям пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, яку йому призначили з 02.05.2018.

На звернення позивача про надання розрахунку призначеної пенсії за віком відповідач відповідь від 07.06.2018 №6136/02-20-07, з якої слідує, що розмір пенсії позивача (11 797,44 грн.) обчислений зі страхового стажу 42 року 06 місяців 04 дні та середньомісячного заробітку 20 418,26 грн., взятого за період роботи з 01.07.2000 по 31.03.2018 з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три попередні роки (2014, 2015, 2016 роки) в розмірі 3 764,40 грн.

Позивач листами від 11.06.2018 та від 14.11.2018 звертався до Луцького ОУПФУ із проханням перевірити та перерахувати розмір пенсії за віком, яка призначена йому вперше в травні 2018 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 29.11.2018 №555/Ч-01 повідомив позивача, що станом на 02.05.2018 розмір його пенсії (12 076,75 грн.) обчислений зі страхового стажу 42 року 08 місяців 01 день та середньомісячного заробітку 20 862,04 грн., взятого за період роботи з 01.07.2000 по 31.03.2018 (коефіцієнт заробітку 5,54193) з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2017 рік в розмірі 3 764,40 грн.

Позивач вважає такий розрахунок пенсії невірним, оскільки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач повинен був призначити йому пенсію за віком, виходячи із середньої заробітної плати за 2016 -2017 роки в розмірі 5 377,90 грн., оскільки мало місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що з 01.11.2004 позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід), а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, відтак, пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 01.11.2004 позивачу після звільнення з військової служби призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після набуття пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, яку йому призначили з 02.05.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

25.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Луцького ОУПФУ щодо надання розрахунку призначеної йому пенсії за віком.

Відповідач листом від 07.06.2018 №6136/02-20-07 повідомив позивача, що розмір його пенсії (11 797,44 грн.) обчислений зі страхового стажу 42 року 06 місяців 04 дні та середньомісячного заробітку 20 418,26 грн., взятого за період роботи з 01.07.2000 по 31.03.2018 (коефіцієнт заробітку 5,42404) з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три попередні роки (2014, 2015, 2016 роки) в розмірі 3 764,40 грн. (а.с.10).

ОСОБА_1 листами від 11.06.2018 та від 14.11.2018 звертався до Луцького ОУПФУ із проханням перевірити та перерахувати розмір пенсії за віком, яка призначена йому вперше в травні 2018 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.11).

Відповідач листом від 29.11.2018 №555/Ч-01 повідомив позивача, що станом на 02.05.2018 розмір його пенсії (12 076,75 грн.) обчислений зі страхового стажу 42 року 08 місяців 01 день та середньомісячного заробітку 20 862,04 грн., взятого за період роботи з 01.07.2000 по 31.03.2018 (коефіцієнт заробітку 5,54193) з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2017 рік в розмірі 3 764,40 грн. (а.с.12).

Позивач такий розрахунок пенсії вважає невірним, оскільки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач повинен був призначити йому пенсію за віком, виходячи із середньої заробітної плати за 2016 - 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн., у зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Конституції України).

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Стаття 1 даного Закону передбачає, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Водночас, стаття 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини першої 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 01.11.2004 позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше 02.05.2018 після досягнення пенсійного віку.

Отже, у даному випадку мало місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а тому відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV при визначені розміру пенсії повинен враховуватись показник середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 №4-4, показник середньої заробітної плати за 2016 - 2017 роки становить 5 377,90 грн. ((4 482,35 грн. + 6 273,45 грн.) / 2).

Однак відповідачем при здійсненні розрахунку пенсії позивачу враховано показник середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки в розмірі 3 764,40 грн., що призвело до зменшення розміру пенсії позивача.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Крім того, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений відповідно до квитанції №7 від 08.02.2019.

Керуючись статтями 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з 02 травня 2018 року без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на одну застраховану особу за 2016 - 2017 роки.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 02 травня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи із розміру пенсії, розрахованого відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (43005, Волинська область, місто Луцьк, проспект Грушевського, будинок 1, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук