Справа № 520/1440/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

13.03.2019р. справа №520/1440/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1
до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про1) визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ), які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 10.01.2007 р.; адреса: АДРЕСА_1) з 73% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.; 2) зобов'язання ГУ ПФУ в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 10.01.2007 р.; адреса: АДРЕСА_1) пенсію у розмірі 73% грошового забезпечення по відповідній посаді з 01.01.2016 р., а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 р. по дату перерахунку пенсії без відстрочення її виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 р. №109 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 13.02.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 14.02.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 04.03.2019 р.

Позивач, ОСОБА_1, у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ), які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 10.01.2007 р.; адреса: АДРЕСА_1) з 73% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.; 2) зобов'язання ГУ ПФУ в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 10.01.2007 р.; адреса: АДРЕСА_1) пенсію у розмірі 73% грошового забезпечення по відповідній посаді з 01.01.2016 р., а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 р. по дату перерахунку пенсії без відстрочення її виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 р. №109 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. протиправно застосовано показник грошового забезпечення - 70%, тоді як первісний розмір пенсії ще з 2008 року складав 73%. Стверджував, що відповідачем не враховано те, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що відповідно до п. 1,2 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р. передбачений перерахунок пенсії, які призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. З посиланням на ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 р., тобто застосовано обмеження максимального розміру пенсії у розмірі не більше 70% грошового забезпечення військовослужбовця.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач одержує пенсію, призначену у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, знаходиться на обліку як пенсіонер в ГУ ПФУ в Харківській області.

Розмір призначеної пенсії позивача становив 73% суми грошового забезпечення, виходячи з вислуги років - 26 років.

У березні 2018 року відповідачем, ГУПФУ у Харківській області, відповідно постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 р., але одночасно з цим здійснено зменшення розміру пенсії з 73% грошового забезпечення на 70%.

Перевіряючи відповідність закону вчиненого владним суб'єктом діяння управлінського характеру, суд зазначає, що правовідносини з приводу перерахунку пенсій, призначених у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон), унормовані приписами ст.63 цього Закону та деталізовані приписами постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, приписами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008р. №45; далі за текстом - Порядок №45), приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402; далі за текстом - Порядок №3-1).

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Системно проаналізувавши як приписи загальних актів права з питання визначення розміру призначеної пенсії, а саме: Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так і спеціальних актів права, до яких належать Закон України «Про державну службу», Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування», Закон України «Про прокуратуру», Закон України «Про Національну поліцію», Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", також інших актів законодавства з питань визначення розміру пенсії, суд доходить висновку, що в усіх без виключення випадках законодавцем застосовується стала та незмінна юридична конструкція, котра полягає у первісному обчисленні базового розрахункового показника майбутньої пенсії - грошового виразу загальної суми коштів як плати за виконану роботу. До цього показника включаються чітко визначені законом складові, котрі у свою чергу можуть обраховуватись у відсотковому значенні, тобто у процентах від іншого показника. Але при цьому, юридичне значення має не такий відсоток, а виключно остаточно розрахована сума складової оплати праці. До розрахованого базового показника застосовується передбачений законом умовний арифметичний розмір пенсії у відсотковому відношенні до загальної величини оплати праці за певний період трудової діяльності.

Суд вважає, що саме означений показник - умовний арифметичний розмір пенсії і є тією сталою незмінною величиною, на котру прямо поширюється дія приписів ст. 22 Конституції України, і який не може зазнавати зменшення навіть у разі запровадження нового законодавства.

За допомогою умовного арифметичного розміру пенсії розраховується і абсолютний арифметичний розмір пенсії, який складає певну грошову суму.

Таким чином, у подальших процедурах перерахунку розміру пенсії владний суб'єкт не може зачіпати саме умовного арифметичного розміру пенсії.

З огляду на викладене, владний суб'єкт повинен забезпечити сталість і незмінність означеного вище показника в 73 % від грошового утримання, позаяк ревізія раніше призначеного умовного розміру пенсії є втручанням у право особи на майно згідно з ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

У силу ч. 2 ст. 2 цього закону під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За таких обставин, суд не знаходить жодних правових підстав для непоширення дії норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" на спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині визнання протиправними дій владного суб'єкта з приводу зменшення розміру пенсії та обтяження владного суб'єкта обов'язком провести перерахунок розміру пенсії із збереженням показника в 73% та із виплатою різниці.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права здатний повно, ефективно та дієво захистити суб'єктивне право фізичної особи - громадянина у спірних правовідносинах.

При цьому, вимога щодо здійснення виплати ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 р. без відстрочення не підлягає задоволенню, оскільки з системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) з приводу зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1; місцезнаходження - АДРЕСА_1; дата народження - 08.03.1962 р.) при перерахунку розміру пенсії з 01.01.2016 р. з показника 73% грошового утримання військовослужбовця до показника 70% грошового утримання військовослужбовця.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1; місцезнаходження - АДРЕСА_1; дата народження - 08.03.1962 р.) при перерахунку розміру пенсії з 01.01.2016 р. із збереженням показника 73 % грошового утримання військовослужбовця та провести виплату різниці з проведенням нарахувань у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.