Справа № 480/282/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е С У Д О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2019 р. Справа № 480/282/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Божок Ольги Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі №480/282/19 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Божок Ольги Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення від 05.12.2018 №44431180, зобов'язання вчинити дії відмовлено у повному обсязі.

При цьому, представником позивача в судовому засіданні 21.02.2019 у відповідності до ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України було заявлено про подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

27.02.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про розподіл судових витрат, відповідно до якої представник просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 11 000,00грн., понесених на професійну правничу допомогу, у зв'язку з розглядом адміністративної справи №480/282/19 (а.с.46).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу від 25.02.2019 та копії квитанцій до прибуткового касового ордера №64 від 29.12.2018 та №5 від 21.02.2019 (а.с.47,48). Крім того, на підтвердження понесених витрат представник позивача посилався на докази, що наявні в матеріалах справи, а саме: договір про надання правничої допомоги від 27.12.2018 №1576-Р/18 та на орієнтовний розрахунок (а.с.7,14).

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява про розподіл судових витрат була призначена до розгляду в судове засідання на 05.03.2018.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином (а.с.51,52).

Від представника позивача 04.03.2019 до суду надійшло клопотання, відповідно до якої зазначив, що у зв'язку з неможливістю бути присутнім в засіданні просить розглянути справу без участі сторони позивача (а.с.53).

Від відповідача 05.03.2019 до суду надійшло заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, оскільки у задоволенні позову рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 було відмовлено, тому розподіл судових витрат згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Крім того, в запереченні відповідач також просила розглянути клопотання без її участі в судовому засіданні (а.с.54,55-56).

Враховуючи неявку в судове засідання представника позивача та відповідача, а також їх клопотання про розгляд поданого клопотання за їх відсутності, фіксування судового засідання у справі відповідно до вимог ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви про розподіл судових витрат та заперечення відповідача на неї, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України ).

В свою чергу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто всі судових витрати позивача, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень саме у разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі №480/282/19 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі, у зв'язку з чим підстави для розподілу судових витрат, враховуючи вказані вище норми Кодексу адміністративного судочинства України, понесених позивачем, за рахунок відповідача відсутні.

Крім того, згідно із ч. 1-6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому, за вказаними вище приписами ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката та розмір суми, що підлягає сплаті, повинно бути відображено умовами договору, а в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 27.12.2018, копію ордеру СМ №284, орієнтовний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу від 18.01.2019 (а.с.14), розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу від 25.02.2019 (а.с.47), копії квитанцій до прибуткового касового ордера №64 від 29.12.2018 та №5 від 21.02.2019 (а.с.48).

Згідно з умовами п.1.1 договору передбачено, що клієнт доручає і зобов'язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав і законних інтересів щодо оскарження рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень №44431180 від 05.12.2018.

В обов'язки клієнта, відповідно до п.п.2.1, 2.4 договору, входить своєчасна та у повному обсязі попередня оплата та оплата послуг адвоката, підписувати акти приймання-передачі наданих адвокатом клієнту послуг одразу після надання адвокатом послуг у відповідності до розділу 3 договору.

В обов'язки адвоката згідно розділу 3 договору входить надання в обсязі та умовах, встановлених договором після здійснення клієнтом попередньої оплати на користь адвоката зобов'язання, передбачені розділом 1 договору .

При цьому, до розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу від 25.02.2019, наданих представником позивача до клопотання, включено: окремі процесуальній дії поза судовим засіданням - аналіз чинного законодавства та дослідження практики застосування відповідних норм права - 2000,00грн., аналіз документів по справі - 3000,00грн., складання позовної заяви - 4000,00грн., складання відповіді на відзив - 1000,00грн., а також участь у судових засіданнях - 1000,00грн. Разом з тим, ні позивачем, ні її представником не було надано ані складеного на підставі договору акта прийняття-передачі наданих послуг за підписами замовника та виконавця, ані детального опису наданих правових послуг, зокрема, не зазначено, які саме документи по справі вивчались та яким чином вони пов'язані із захистом інтересів позивача у даній праві. Також, на переконання суду, вивчення чинного законодавства не може вважатись окремою послугою правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою.

Окремо слід зазначити, що розрахунок розміру витрат на професійну допомогу не містить реквізитів справи та на виконання якого саме договору він був укладений, у зв'язку з чим в матеріалах справи відсутні належні докази щодо підтвердження обсягу наданих послуг саме на виконання умов договору від 27.12.2018 №1576-Р/18.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 134, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 252, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Божок Ольги Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії з державного реєстратора прав на нерухоме майно Божок Ольги Миколаївни - відмовити у повному обсязі.

Додаткове судове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 05.03.2019.

Суддя І.Г. Шевченко