Справа № 712/15311/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Черкаської митниці від 22 листопада 2018 року № 186/90201/18 у справі про порушення митних правил.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що вина у порушенні митних правил може бути у формі умислу або необережності.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Черкаської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Судом встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що головний державний інспектор митного поста «Черкаси-південний» Черкаської митниці ДФС Підчіс К.О. 16 листопада 2018 року склав протокол про порушення митних правил № 186/90201/18 у відношенні ОСОБА_2

За результатами розгляду справи про порушення митних правил перший заступник начальника Черкаської митниці ДФІС Крутяк Р.О. прийняв постанову від 22 листопада 2018 року № 186/90201/18. Вказаною постановою ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. У зв'язку з цим на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів - 5892 грн 75 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою митного органу, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у митній декларації невірно зазначила митну вартість товару внаслідок помилки та без наміру зменшити митні платежі.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що між компанією «SANAFINANA» та ТОВ «Дрім Мейкерс» був укладений контракт № 001/2013-02 від 18 лютого 2013 року про поставку товару.

ОСОБА_2, як агент з митного оформлення ТОВ «Дрім Мейкерс», 16 листопада 2018 року подала до митного поста «Умань» Черкаської митниці ДФС електронну митну декларацію № UA902010/2018/108669, за якою задекларовано в митний режим імпорту дитячі іграшки в асортименті.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 16 листопада 2018 року № 186/90201/18 разом з декларацією ОСОБА_2 подала також зовнішньоекономічний договір № 001/2013-02 від 18 лютого 2013 року; комерційні інвойси (рахунки) від 01 листопада 2018 року № SNF0144123, № SNF0144124, № SNF0144125, № SNF0144126 та № SNF0144127; товаротранспортну накладну CMR № 694031; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 15 листопада 2018 року № ТР-0002382, довідку про транспортні витрати від 12 листопада 2018 року, автотранспортну накладну CMR від 12 листопада 2018 року № 694031.

Під час митного оформлення товару відповідачем було встановлено, що до граф 12 та 42 митної декларації № UA902010/2018/108669 внесено відомості про митну вартість товару, яка дорівнює фактичній вартості товару згідно рахунків-фактур - 792658 грн 14 коп.

Проте згідно умов контракту № 001/2013-02 від 18 лютого 2013 року товар поставляється на умовах «FCA-Клайпеда» (Литва), а транспортування товару до місця ввезення на митну територію України здійснювалося за рахунок ТОВ «Дрім Мейкерс». У зв'язку з цим витрати на транспортування товару підлягали включенню до митної вартості товару.

Дії ОСОБА_2 щодо зазначення у митній декларації № UA902010/2018/108669 митної вартості товару, яка дорівнює його фактичній вартості (без збільшення такої вартості на суму транспортних витрат) були визнані відповідачем порушенням митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

У відповідності до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 обґрунтовувала свої вимоги тим, що при заповненні граф 12 та 42 митної декларації № UA902010/2018/108669 допустила помилку в зазначенні митної вартості товару. Така помилка була зумовлена великим обсягом товару, що декларувався. Позивач зазначає, що не мала наміру вказувати неправдиві відомості у митній декларації з метою зменшення митних платежів.

У відповідності до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати, пов'язані з транспортуванням товару до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

З огляду на умови поставки товару, визначені у контракті № 001/2013-02 від 18 лютого 2013 року, до митної вартості товару підлягала включенню не лише фактична вартість придбаного товару, а й витрати на його перевезення.

Не включивши до митної вартості товару витрати на його транспортування, позивач задекларувала недостовірні відомості, які впливають на визначення розміру митних платежів.

Разом з тим саме по собі заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення розміру митних платежів, не є підставою для притягнення до відповідальності за порушення митних. За змістом ст. 485 Митного кодексу України обов'язковою умовою для накладення адміністративного стягнення є також мета - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Як вірно встановив суд першої інстанції, у даному випадку дії ОСОБА_2 під час митного оформлення товару за митною декларацією № UA902010/2018/108669 не свідчать про наявність у неї мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Так, разом із вказаною митною декларацією ОСОБА_2 подала документи, які вказують на те, що доставку товару до місця ввезення на митну територію України здійснює саме покупець. Такі документи підтверджують понесення витрат на транспортування товару саме ТОВ «Дрім-Мейкерс» та містять відомості про їх розмір.

Факт подання разом з митною декларацією № UA902010/2018/108669 копії зовнішньоекономічного договору № 001/2013-02 від 18 лютого 2013 року, який містить відомості про умови поставки, товаротранспортної накладної CMR № 694031; рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 15 листопада 2018 року № ТР-0002382, довідки про транспортні витрати від 12 листопада 2018 року та автотранспортної накладної CMR від 12 листопада 2018 року № 694031 підтверджується змістом графи 44 зазначеної митної декларації, протоколом про порушення митних правил від 16 листопада 2018 року № 186/90201/18 та не заперечується відповідачем.

У протоколі про порушення митних правил від 16 листопада 2018 року № 186/90201/18 ОСОБА_2 зазначила, що інформація щодо митної вартості була вказана помилково, без будь-якого умислу та мети, що підтверджується поданими до декларації додатками.

З огляду на те, що позивач надала відповідачу документи, які підтверджують понесення витрат на перевезення товару ТОВ «Дрім-Мейкерс», колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не мала на меті зазначення недостовірних відомостей з ціллю неправомірного зменшення митних платежів.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 21 січня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Черкаської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року - без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк