Справа № 752/17225/18
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

представника позивача адвоката Кальченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов»язки заступника начальника відділу - начальника 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренка Ігоря Олеговича про визнання протиправним, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до тимчасово виконуючого обов»язки заступника начальника відділу - начальника 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренка Ігоря Олеговича про визнання протиправним, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2018 р. № 002840 та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1, як громадянин Держави Ізраїль, має право на постійне проживання в Україні, що підтверджується посвідкою на постійне проживання від 18.07.2008 р. НОМЕР_2 що є безстроковою.

12.08.2018 р. виїжджаючи з України до Ізраїлю під час проходження паспортного контролю в аеропорту «Бриспіль» тимчасово виконуючим обов»язки заступника начальника відділу -начальником 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренком І.О. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 002840.

В постанові зазначено, що позивач порушив встановлений термін перебування в Україні і його сумарний термін перевищив 90 днів.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки він має право на постійне проживання в Україні і вимоги Порядку стосовно обов»язкової наявності взи або максимального терміну перебування в Україні на нього не поширюються.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги і обґрунтування позову, просив його задовольнити, зазначивши, що винесена відповідачем постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203 КУпАП України є протиправною, оскільки позивач є особою, яка має право на постійне проживання на території України і положення Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України не можуть бути застосовані.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 12.08.2018 р. тимчасово виконуючим обов»язки заступника начальника відділу - начальником 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренком Ігорем Олеговичем винесена постанова № 002840 про притягнення ОСОБА_1 громадянина Ізраїлю до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 12.08.2018 р. о 09 год. 40 хв громадянин Ізраїлю ОСОБА_1 порушив правила перебування на території України та порядок тимчасового перебування на території України, встановлений п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: у пункті пропуску пасажирів в напрямку «Відліт» терміналу D ДП МА «Бориспіль», під час оформлення пасажирів рейсу № 2652 м.Київ - Тель-Авів, пред»явив на паспортний контроль закордонний паспорт Ізраїлю НОМЕР_1 на своє ім»я, з відмітками про реєстрацію на території України, виходячи з яких сумарний термін перебування останнього в Україні перевищує 90 днів в межах 180 днів, а саме перебував на території України 127 днів.

Частиною 2 ст.203 КУпАП передбачена відповідальність за недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або проживання на території України за недійсними документами чи документами, строк дії яких закінчився, або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в'їзду-виїзду.

Як зазначено в оскаржуваній постанові позивач порушив п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до п.2.2 Порядку іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 р. № 150, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Положення зазначеного порядку згідно з п.1 застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну.

Однак, як встановлено судом ОСОБА_1 - громадянину Ізраїля, 18.07.2008 р. була видана Тимчасова посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 безстроково.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст.268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку відповідача суду не надано доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позовній заяві.

В даному випадку, відповідач не довів правомірність застосування ним положень Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України при здійсненні реєстрації виїзду громадянина Ізраїлю ОСОБА_1, який має право на постійне проживання в Україні.

Крім того, як встановлено судом, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не встановив особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки зазначені в постанові дані про прізвище, ім»я та по батькові, а також адреса проживання, не відповідають паспортним даним ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КупАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийди до обгрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 153-163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов»язки заступника начальника відділу - начальника 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренка Ігоря Олеговича про визнання протиправним, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 002840 від 12.08.2018 р., винесену тимчасово виконуючим обов»язки заступника начальника відділу - начальником 1-го відіпс впс «Бориспіль» (термінал D) Державної прикордонної служби України Петренком Ігорем Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП. закрити.

Рішення відповідно до ч.1 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя :