Справа № 814/9/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/9/18

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 17.05.2018 р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Роднічок» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи Департамент агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

02.01.2018р. приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Роднічок» звернулося до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, треті особи Департамент агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непогашення кредиторської заборгованості в сумі 122783грн. за бюджетною програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» за заходом - здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів; стягнення з Державного бюджету України на користь підприємства заборгованості в сумі 122783грн. на здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів відповідно до наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2012 року № 632, від 30.11.2012 року № 745 шляхом списання з наявних бюджетних програм Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підприємство є суб'єктом господарювання агропромислового комплексу у зв'язку із чим має право на отримання бюджетних коштів для компенсації за кредитами та лізинговими платежами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 року № 794. Відповідно до Розподілу коштів за бюджетною програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» для надання державної підтримки суб'єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів, підприємству підлягає компенсації 122783грн., яка не погашена. Позивач вважає протиправною, з цього приводу, бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України, оскільки недостатність фінансування не може бути підставою для відмови у реалізації права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018р. позов задоволений з підстав того, що факт розподілу бюджетних коштів Міністерством до органів Казначейства не доводить виконання Міністерством в повному обсязі обов`язків, покладених на нього Порядком та Бюджетним кодексом України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки Мінагрополітики не є органом, який здійснює нарахування та виплати відшкодування, а лише проводить розподіл коштів та спрямовує їх у регіони в межах виділених асигнувань, а органи Державного казначейства України забезпечують казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ПСП «Агрофірма «Роднічок» є агропромисловим підприємством, основним видом економічної діяльності якого є вирощування сільськогосподарської продукції.

У 2012 році позивачем отримано право на фінансову підтримку через механізм здешевлення кредитів, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки суб'єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 року №794.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2012 року №632 «Про затвердження розподілів бюджетних коштів, передбачених на надання державної підтримки суб'єктам господарювання через механізм здешевлення кредитів» ПСП «Агрофірма «Роднічок» передбачено надання відповідної фінансової підтримки в розмірі 122783грн. /а.с.43-49/

Станом на 01.01.2017 року по бюджетній програмі 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» за напрямом «Здешевлення банківських кредитів» наявна кредиторська заборгованість перед позивачем в розмірі 122783грн. /а.с.7-8/

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо погашення відповідної кредиторської заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини щодо надання фінансової підтримки позивачу врегульовані Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки суб'єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 року № 794 (Надалі - Порядок №794) та Бюджетним кодексом України.

Згідно з ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 1-1 Порядку №794 встановлено, що головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми є Мінагрополітики.

Згідно з п.14 Порядку №794 Мінагрополітики спрямовує бюджетні призначення Міністерству аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головним управлінням агропромислового розвитку обласних і управлінню промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій на підставі рішення комісії Мінагрополітики.

Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головні управління агропромислового розвитку обласних і управління промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій на підставі рішення комісії Мінагрополітики подають до головних управлінь Казначейства реєстр підприємств і платіжні доручення на виплату компенсації шляхом перерахування коштів на поточні рахунки позичальників та лізингоодержувачів.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2012 року №632, Розподілу відкритих асигнувань від 27.12.2012 року №1764, Розподілу відкритих асигнувань від 06.12.2012 року № 1538 направило бюджетні кошти до Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації на загальну суму 2056910 грн., тобто не в повному обсязі. /а.с.97-104/

Крім того, абзацом 2 ч. 2 ст. 57 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні зобов'язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов'язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального Фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов'язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.

Таким чином, Міністерством політики та продовольства України не здійснено перерахування коштів Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації в повному обсязі, передбачених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2012 року №632, для надання державної підтримки суб'єктам господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів для підприємств Миколаївської області у 2012 році.

Водночас, станом на момент подання позову до суду кредиторська заборгованість перед ПСП «Агрофірма «Роднічок» не погашена, Департамент агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації обліковує в органах державного казначейства кредиторську заборгованість перед позивачем в сумі 122783грн. за бюджетною програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» (форма №7д Звіту про заборгованість за бюджетними коштами). /а.с.7, 104/

З метою погашення кредиторської заборгованості Департамент агропромислового розвитку Миколаївської обласної державної адміністрації неодноразово звертався до Мінагрополітики з проханням передбачити в державному бюджеті кошти на погашення кредиторської заборгованості та здійснити відповідні заходи щодо її погашення. /а.с.106-107/

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводів відповідача про неможливість стягнення суми кредиторської заборгованості на користь позивача, шляхом списання з наявних бюджетних програм, оскільки це призведе до невиконання Міністерством своїх обов'язків у поточному році та із затверджених бюджетних програм будуть списані кошти, в зв'язку з виконанням цього рішення суду. На думку колегії суддів недостатність фінансування не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог щодо погашення заборгованості, тому як реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, узгоджена кредиторська заборгованість позивача за бюджетною програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» повинна бути погашена за рахунок коштів головного розпорядника бюджетних коштів цієї бюджетної програми з дотриманням вимог Бюджетного кодексу України та Порядку № 794.

Згідно із приписами статті 9 Конституції України та статей 17, 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Положеннями ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право власності може бути «існуючим майном» або коштами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Обєднаного Королівства» від 24 червня 2003 року майном, у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції (встановлює право особи на мирне володіння своїм майном), вважається, зокрема, «законне і обґрунтоване очікування набути майно або майнове право».

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач, який у повному обсязі виконав свої зобов'язання згідно із Порядком №794, мав законне і обґрунтоване очікування на відшкодування йому 122783грн. заборгованості на підставі зазначеного правового акту, а тому бездіяльністю вказаного відповідача було порушено його право на вільне володіння майном, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.