Справа № 0940/1780/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1817/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участі представника позивача: Аверкова Н.О.

представника відповідача: Яремак Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Чуприна О.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (надалі по тексту також - відповідач, ДФС України, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення №625619/41204597 від 02.04.2018, а також зобов'язання до вчинення дій щодо реєстрації податкової накладної №2663 від 27.12.2017 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він подав належне пояснення і всі первинні документи, які були підставою для формування податкової накладної №2663 від 27.12.2017 та підтверджують реальність операції з постачання такого товару як дитячих підгузків, в тому числі, які засвідчують : придбання у постачальника різної номенклатури товарів, в тому числі дитячих підгузків; використання на правах оренди складського приміщення для зберігання товару; відчуження товару покупцю; розрахунок за поставлений товар із продавцем та отримання коштів від покупця. Втім, відповідач такі документи не взяв до уваги, а їх невідповідність, неповнота чи недостатність рішенням від 02.04.2018 жодним чином не обґрунтована. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп". Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що основним видами економічної діяльності позивача згідно кодів КВЕД є 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

07.11.2017 між ТзОВ "Нью Віта Груп", як постачальником, та ПП "Верес-Н" (ідентифікаційний код юридичної особи 41695063), як покупцем, укладено договір поставки.

Згідно умов договору, в тому числі пункту 1.1., підпунктів 1.1.1., 1.1.2. пункту 1.1 договору поставки постачальник зобов'язаний передати у власність, а покупець належним чином прийняти і оплатити товар за найменуванням і кількістю згідно замовлення.

При поставці товару позивачем виписано видаткову накладну №2814 від 27.12.2017 на 339 упаковок підгузків дитячих, а саме: Happy Bella Baby junior 115 упаковок, Happy Bella Baby junior extra 70 упаковок, Happy Bella Baby maxi plus 73 упаковки і Happy Bella Baby maxi 81 упаковки.

Як стверджує позивач ПП "Верес-Н" провело розрахунок за поставлений товар на підставі платіжного доручення №32 від 27.12.2017 на суму 250 000,00 гривень (а.с.52).

За фактом поставки ТзОВ "Нью Віта Груп" складено податкову накладну №2663 від 27.12.2017 на загальну суму 108 762,05 гривень, в тому числі ПДВ 18 127,01 гривень.

ТзОВ "Нью Віта Груп" за допомогою програми електронного документообігу Автоматизована система "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України (версія 2.2.16.26) подало до ДФС України податкову накладну №2663 від 27.12.2017 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також - ЄРПН).

28.12.2017 ДФС України надіслала позивачу квитанцію № про прийняття і зупинення реєстрації податкової накладної №2663 від 27.12.2017, з підстав відповідності даної накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 за №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9619. Запропоновано позивачу надати контролюючому органу пояснення та/або копії документів.

28.03.2018 ТзОВ "Нью Віта Груп" сформовано і подано до ДФС України повідомлення №11 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено, пояснення №31 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної №2663 від 27.12.2017 із долученням копій 8-ох документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН, а саме: договору оренди складських приміщень; договору поставки товару, видаткову і податкову накладні у відношенні до ПП "Верес-Н", двох видаткових накладних про придбання позивачем товару у ТзОВ "Белла Трейд"; квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної.

У заяві про надання копій документів №799/09-19-10-02/09 від 08.11.2018 відповідач підтвердив отримання за повідомлення №11 від 28.03.2018 восьми вказаних вище документів.

За наслідками розгляду вказаного повідомлення, пояснення позивача та поданих документів Головне управління ДФС в області в квітні 2018 року надіслало ТзОВ "Нью Віта Груп" інформацію про прийняття Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови у такій реєстрації, оскаржуваного рішення за №625619/4204597 від 02.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2663 від 27.12.2017.

Рішення прийнято з підстав не подання платником податків копій документів: "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з врахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні".

Додатково, при вивченні змісту документів позивача Комісія дійшла висновку про "ненадання платником податків повного пакету документів, а саме: договір щодо придбання товарів, документи щодо транспортування товарів (ТТН), платіжні доручення, банківські виписки з особових рахунків".

Відповідно підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 ПК України зазначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також - Реєстр).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (надалі по тексту також - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції станом на жовтень 2017 року) визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно пункту 74.2 статті 74 розділу ІІ, підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України (в редакції станом на грудень 2017 року) Міністерство фінансів України наказом №567 від 13.06.2017 затверджено "Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі по тексту також - Наказ №567).

Зі змісту квитанції за № від 28.12.2017 по зупиненню реєстрації податкової накладної №2663 від 27.12.2017 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017.

Судова колегія вважає обґрунтованими доводи позивача про неповне недотримання ДФС України норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки відповідачем у квитанції за № від 28.12.2017 не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної №2663 від 27.12.2017, на підставі якої здійснено зупинення її реєстрації.

У квитанції № зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від ДФС зазначення конкретного виду критерію.

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків (чинного на час дії спірних правовідносин, станом на грудень 2017 року) містить у собі визначення трьох різних критеріїв, а саме: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС України за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Відтак, ДФС України була зобов'язана у квитанції № чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, оскільки таке належне визначення ДФС України прямо впливало на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого тим же наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017.

Пунктом 1 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків визначено конкретний перелік таких документів:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Крім того, пункт 2 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) встановлює вимоги до письмового пояснення платників податків.

Проте, безпосередній зміст квитанції № в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, не містить вказівки ні на конкретний вид критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення трьох різних критеріїв), ні на конкретний перелік документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного контролюючим органом ступеня ризику).

Серед інших підстав для зупинення реєстрації накладної в квитанції № ДФС України зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 9619.

Як вбачається з матеріалів справи ТзОВ "Нью Віта Груп" не здійснювало у відношенні до ПП "Верес-Н" постачання/придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД 9619, а поставило товар - "дитячі пелюшки і підгузки та аналогічні вироби, з будь-якого матеріалу".

Відтак, дії відповідача по складенню квитанції № вчиненні з недотриманням чинного спеціального законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію, податкових накладних.

Таке неналежне виконання обов'язків окремих посадових осіб контролюючого органу чи недосконалого програмного забезпечення відповідача щодо реєстрації/зупинення реєстрації податкових накладних, не позбавило можливості позивача надати наявні у нього документи первинного бухгалтерського і податкового обліку для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної №2663 від 27.12.2017.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції станом на березень 2018 року) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених новою постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 за №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Згідно пунктів 14 і 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого тією ж постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 за №117 (надалі по тексту також - Порядок №117) перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

ТзОВ "Нью Віта Груп" в березні 2018 року надало до Головного управління ДФС в області необхідний пакет документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по ПН).

Разом з тим, ТзОВ "Нью Віта Груп" за допомогою програми електронного документообігу Автоматизована система "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України (версія 2.2.16.26) 28.03.2018 подало повідомлення №11 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПК, реєстрація якої зупинена, пояснення №31 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних №2663 від 27.12.2017 із долученням копій 8-ох документів (а.с.84-93).

Пунктом 20 Порядку №117 встановлено, що відповідні Комісії при головних управліннях ДФС в областях приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, на надання яких платнику податків вказано у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної);

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (пункт 21 Порядку №117).

Апеляційний суд погоджується із доводами Головного управління ДФС в області про подання позивачем до Комісії не всіх документів для позитивного вирішення питання щодо реєстрації спірної накладної, які, втім, надані ТзОВ "Нью Віта Груп".

На підтвердження факту придбання ТзОВ "Нью Віта Груп" товарів, які в подальшому реалізовані ПП "Верес-Н", позивачем до повідомлення №11 надано виключно видаткові накладні, виписані ТзОВ "Белла Трейд" за №54 від 15.12.2017 та за №77 від 19.12.2017.

Позивачем 28.03.2018 із повідомленням і поясненням про підтвердження реальності здійснення операції по ПН не подано Комісії договору на поставку такого товару, відповідних замовлень, рахунків, документів для підтвердження оплати.

Разом із позовною заявою ТзОВ "Нью Віта Груп" подано такий договір на поставку товару №895/П від 01.04.2017 (а.с.43-51), на підставі якого, як вважає позивач, видано видаткові накладні №54 від 15.12.2017 та №77 від 19.12.2017.

Такий договір не представлений на розгляд Комісії.

Позивач у адміністративному позові, заявах і клопотаннях по справі жодним чином не пояснив та не обґрунтував причини ненадання та/або неможливості надання такого договору під час розгляду Комісією питання про розблокування реєстрації ПН.

Оформленні ТзОВ "Белла Трейд" із позивачем вказані вище документи, в тому числі пункт 4.2 договору поставки товару №895/П від 01.04.2017, свідчать, що поставка здійснюється на умовах DDP (за правилами Інкотермс-2010); місцезнаходження продавця визначено: вул. Адама Міцкевича, 15а, м. Березень, Київської області, 07543, а адресами поставки товару покупця є : вул. Польова, 5, м. Івано-Франківськ та вул. Нова, 18, с. Хутір-Будилів, Снятинський район, Івано-Франківська область.

Твердження позивача про закупівлю товару у ТзОВ "Белла Трейд" та його подальший продаж ПП "Верес-Н" з транспортуванням цього товару на орендований склад в селі Хутір-Будилів Снятиського району, з якого здійснено продаж, позивачем документально жодним чином не підтверджено.

Також викликає обґрунтований сумнів можливість фізичного розміщення позивачем у складському приміщенні, площа якого становить 40 м2, отриманого від ТзОВ "Белла Трейд" товару загальною кількістю 6 486 упаковок дитячих підгузків різного найменування за видатковими накладними №77 від 19.12.2017 і №54 від 15.12.2017.

За змістом пункту 5.3 договору поставки товару №895/П від 01.04.2017, укладеного позивачем з ТзОВ "Белла Трейд", в документах на оплату покупець обов'язково, серед іншого, зазначає реквізити видаткової накладної за якою був поставлений товар, вартість якого оплачується.

Представлені позивачем платіжні доручення не мають посилання на податкову накладну №1748 від 24.12.2017.

У адміністративному позові, відповіді на відзив і поясненні №31, поданого відповідачу 28.03.2018, позивач не вказав про будь які правові підстави використання приміщень (складських площ) за адресою вул. Польова, 5, м. Івано-Франківськ, як одного із місць постачання товару за договором поставки №895/П від 01.04.2017.

Позивач не подавав відповідачу 28.03.2018 платіжні доручення про оплату за поставлений товар ТзОВ "Белла Трейд" за №955 від 23.01.2018 на суму 732 604,61 гривень та за №966 від 29.01.2018 на суму 698 543,33 гривень, які при пред'явленні позову надав в суд (а.с.41, 42).

Таким чином, не подання позивачем на розгляд Комісії договору поставки товару №895/П від 01.04.2017, укладеного з ТзОВ "Белла Трейд", та платіжні доручення про оплату за поставлений товар №955 від 23.01.2018 на суму 732 604,61 гривень і №966 від 29.01.2018 на суму 698 543,33 гривень. Такі документи не враховані Комісією під час прийняття оскаржуваного рішення, оскільки остання не могла знати про їх наявність, а тому у суду відсутні правові підстави перевіряти правомірність рішення від 02.04.2018 з урахуванням коментованих документів, наданих при судовому оскарженні.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 3.1. договору поставки товару від 07.11.2017 ТзОВ "Нью Віта Груп" (постачальник) зобов'язується передати у власність, а ПП "Верес-Н" (покупець) належним чином прийняти та оплатити, найменування та кількість якого визначені у Замовленні, яке є невід'ємною частиною договору.

Згідно пункту 3.4. даного договору моментом здійснення поставки товарів постачальнику є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передаватися належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення та інші документи в оригіналах або копіях завірених печаткою постачальника.

Аналогічний підпункт 5.1.3. пункту 5.1 договору зобов'язує ТзОВ "Нью Віта Груп" як постачальника надавати покупцю відповідну товаросупроводжувальну документацію (видаткову накладну, податкову накладну, товарно-транспортну накладну, документи, що підтверджують якість товару) при кожній поставці товару.

Путом 4.2 договору передбачено, що розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем згідно виставлених Рахунків та накладних постачальника у безготівковій формі (а.с.32-35).

За встановлених під час розгляду справи обставин суд стверджує про не подання позивачем 28.03.2018 на розгляд Комісії жодного документа щодо оплати товару (рахунків, платіжних доручень, виписок з банку), не представлено замовлення (з якого й вбачається, який саме товар мав постачатися, у якій кількості та куди), не надано товаросупроводжувальної документації, передбаченої договором як обов'язкові документи (товарно-транспортна накладна, документ, що підтверджують якість товару тощо).

Із вказаного переліку ТзОВ "Нью Віта Груп" при поданні позову надано лише копію платіжного доручення №32 від 27.12.2017 на суму 250 000,00 гривень (а.с.52).

Платіжне доручення №32 від 27.12.2017 на суму 250 000,00 гривень не подавалося позивачем 28.03.2018 на розгляд Комісії.

Дане платіжне доручення в розділі "призначення платежу" окрім загального посилання на договір поставки товару від 07.11.2017 не містить відомостей про конкретний рахунок, податкову чи видаткову накладну, замовлення тощо, що б могло ідентифікувати відповідну проплату певному об'єму (обсягу) поставленого товару.

Таке платіжне доручення не містить інформації про суму податку на додану вартість, що сплачена у загальній вартості ціни товару.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи щодо правомірності оскарження рішення Комісії слід виходить з того переліку документів, які позивач (платник податків) надав на розгляд Комісії, і які були фактично в її розпорядженні, та на підставі яких приймалося зазначене рішення.

Документи, які подані в суд та не були подані Комісії для вирішення питання про наявність підстав для реєстрації податкової накладної - не могли бути враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі №0940/1780/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.03.2019 року