Справа № 807/94/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№857/203/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

з участю представника позивача Федилищака М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі №807/94/16, винесене головуючим суддею Рейті С.І., у м. Ужгороді, повний текст рішення складений 19.11.2018 р. за адміністративним позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» (далі - позивач, КП «ВУВКГ м. Ужгорода») звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач, Ужгородської ОДПІ), якою просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Ужгородської ОДПІ від 18.01.2016 року за №№ (яким відповідача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 7339,30 грн.), № (яким відповідача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 32083,39 грн.), № (яким відповідача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 20235,38 грн.), № (яким відповідача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 66187,39 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, яка зобов'язує діяти органи державної влади виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідач здійснив документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року за відсутності законом визначеного способу та порядку проведення перевірки своєчасності сплати податкового зобов'язання, здійснивши повторне нарахування штрафних санкцій за одне і те саме порушення, вийшовши за межі встановлених Податковим кодексом України строків давності, штучно завищуючи строки затримки сплати основного боргу внаслідок порушень вимог пункту 131.2 ст. 131 ПК України. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14, в разі визнання перевірки незаконною, відсутні її правові наслідки, тобто визнанню протиправними та скасуванню підлягають податкові повідомлення-рішення від 18.01.2016 року № , № , № , № .

Заявою від 09.01.2018 року КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» уточнено позовні вимоги та просить, крім первісних позовних вимог, визнати протиправними та скасувати наказ № 476 від 23.11.2015 року Ужгородської ОДПІ «Про проведення документальної невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» та наказ № 512 від 14.12.2015 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежного дослідження доказів, містить невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також містить недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а тому підлягає скасуванню. Суд першої інстанції встановив, що єдиними підставами позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2016р. №, №, №, № були виключно доводи щодо протиправності проведеної документальної позапланової перевірки, за результатами якої вони прийняті. При цьому, посилаючись на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.06.2016р. по справі №2807/89/16 (яка набула законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. по справі №876/5390/16), суд першої інстанції вирішив, що досліджувати ці обставини не потрібно, оскільки вони вже встановлені судовим рішенням, яке набуло законної сили.

Зазначає, що Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. по справі №876/5390/16, якою залишено без змін постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.06.2016р. по справі №807/89/16, згідно якої відмовлено в задоволенні позову підприємства щодо визнання протиправними дій Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород» з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, яка оформлена Актом від 29.12.2015 №1038/07-14-15-0/03344326 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород» з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року», не встановлено правомірність дій податкового органу по проведенню вказаної перевірки. У вказаній ухвалі суд апеляційної інстанції вказав на неможливість оцінки обставин щодо наявності чи відсутності передбачених законом підстав для призначення перевірки під час розгляду і вирішення даної справи, оскільки це виходить за межі предмета спору та заявлених позовних вимог, та вказав на доцільність оскарження наказів про призначення перевірки для з'ясування питання її законності, що і було зроблено позивачем шляхом подання заяви про часткову зміну (доповнення) предмету позову у справі 807/94/16.

В порушення норм матеріального і процесуального права, суд першої інстанції (не забезпечивши повне і всебічне з'ясування обставин у справі) не встановив, що позивач у встановлені строки в повній мірі виконав вимоги пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а відтак відсутні були підстави для проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки. Також суд першої інстанції (не забезпечивши повне і всебічне з'ясування обставин у справі) не встановив, що приймаючи оскаржувані рішення щодо застосування штрафних санкцій, відповідач порушив вимоги ч.1 п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, вийшовши за межі дозволених законом 1095 днів для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань; суд взагалі не розглядав ту обставину, що всупереч вимогам п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України відповідач не додав до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунок штрафних (фінансових) санкцій. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. В період з 16.12.2015 по 22.12.2015 року працівниками Ужгородської ОДПІ на підставі наказів керівника Інспекції від 23.11.2015 року № 476 та від 14.12.2015 року № 512, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань із плати за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства за період з 01.12.2012 року до 31.08.2014 року, за результатами якої складено акт від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем порушено вимоги: п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено суму податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за IV квартал 2012 року, за І-IV квартали 2013 року і за I квартал 2014 року та несвоєчасно сплачено збір за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства за 2012 рік, I квартал 2013 року, І півріччя 2013 року, три квартали 2013 року, 2013 рік в цілому і I квартал 2014 року.

Зазначені порушення призвели до нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань із плати за користування надрами в загальному розмірі 80422,77 грн., в тому числі 20235,38 грн. у розмірі 10% суми податкового боргу і 60187,39 грн. 20% суми податкового боргу, та збору за спеціальне використання води в загальному розмірі 39422,69 грн., в тому числі 7339,30 грн. у розмірі 10% суми податкового боргу і 32083,39 грн. 20% суми податкового боргу (згідно податкових повідомлень-рішень від 18.01.2016 року за №№ , № , № , № ).

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідачем надано достатні і беззаперечні докази на підтвердження факту правомірності проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, та як наслідок, за результатами встановлених порушень, застосування штрафних санкцій у відповідних розмірах згідно податкових повідомлень-рішень Ужгородської ОДПІ від 18.01.2016 року за №№ , № , № , № .

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірним та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року (справа № 807/89/16, головуючий - суддя Шешеня О.М.) за позовом КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Ужгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області (ті самі сторони) встановлено обставини щодо правомірності дій Ужгородської ОДПІ по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, яка оформлена Актом від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород» та вказані обставини повторно не доводяться (рішення суду набрало законної сили згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з аналізу покладених позивачем у позовній заяві в основу підстав для скасування оскаржених повідомлень-рішень слідує, що такі є аналогічними наведеним у справі № 807/89/16 та рішенням суду (постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року у справі № 807/89/16), що набрало законної сили, спростовано доводи КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачені пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України.

Також, судом спростовано твердженням позивача про те, що перевіряємий період вже був предметом перевірки у 2014 році, оскільки тоді перевіряємий період становив з 27.12.2012 року по 02.09.2014 року, а тепер з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, та не знайшло свого підтвердження посилання позивача на те, що оскільки в наказі від 23.11.2015 року № 476 передбачено проведення документальної невиїзної перевірки, а в наказі від 14.12.2015 року № 512 передбачено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дані накази стосуються різних перевірок.

Не знайшло свого підтвердження посилання позивача і на те, що нараховуючи штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 28.12.2012 року, відповідач порушив вимоги п. 102.1 ст. 102 ПК України вийшов за межі дозволених 1095 днів.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно вказав, що інших підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, крім доводів щодо протиправності проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки (які повторно судом не доводяться) позивачем не наведено та судом не встановлено, відтак, враховуючи наведене оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті у межах, спосіб та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Що стосується доводів апелянта про те, що ним була подана заява про часткову зміну (доповнення) предмету позову, у якій крім первісних позовних вимог, позивач просив визнати протиправними та скасувати наказ № 476 від 23.11.2015 року Ужгородської ОДПІ «Про проведення документальної невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» та наказ № 512 від 14.12.2015 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про часткову зміну ( доповнення ) предмету позову надійшла до суду, відповідно до штампу вхідної кореспонденції 09.01.2018р., після поновлення ухвалою суду від 21.12.2017 р. провадження у даній справі, тобто така заява подана уже після закінчення підготовчого засідання у справі.

З урахуванням наведених вище фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем надано достатні і беззаперечні докази на підтвердження факту правомірності проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, та як наслідок, за результатами встановлених порушень, застосування штрафних санкцій у відповідних розмірах згідно податкових повідомлень-рішень Ужгородської ОДПІ від 18.01.2016 року за №№ , № , № , № , в зв'язку з чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування таких - є необґрунтованими, суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, що підтверджується дослідженими належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі №807/94/16 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 07.03.2019р.