Справа № 823/1818/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2019 року

Київ

справа №823/1818/17

адміністративне провадження №К/9901/6193/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2019 у справі №823/1818/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини 5 зазначеної норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України закріплено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації за порушення строку перерахування коштів за виконавчими листами у справі № 2а/97/11, виданими 19 липня 2012 року Соснівським районним судом міста Черкаси та виконавчому листу у справі № 2а/5113/11, виданому 18 жовтня 2012 року Соснівським районним судом міста Черкаси, внесеним у реєстрів рішень, що гарантуються державою за № 46293126, № 46293265, № 46491463; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошових коштів позивачу відповідно до виконавчого листа у справі № 2а-4192/11, виданого 25 лютого 2013 року Соснівським районним судом міста Черкаси, внесеним в реєстр рішень, які гарантуються державою 28 січня 2015 року, за № 46256055 в сумі 7388,00 грн., відповідно до черговості прийняття до обліку та відомостей реєстру; зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити з Державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів по виконавчих листах у справі № 2а-97/11, внесених в реєстр рішень, що гарантуються державою за № 46293126, № 46293265 та у справі № 2а-5113/11 внесеного в реєстр рішень, які гарантуються державою за № 46491463 на особистий рахунок позивача; зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії щодо невідкладного виконання виконавчих листів у справах: № 2а-4192/11, виданому 25 лютого 2013 року Соснівським районним судом міста Черкаси, внесеному в реєстр рішень, що гарантуються державою за № 46256055 в сумі 7388,00 грн., з нарахуванням та виплатою з Державного бюджету України компенсації у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми, визначеною у виконавчому листі; № 2а-5113/11, виданому 18 жовтня 2012 року Соснівським районним судом міста Черкаси, внесеному в реєстр рішень, що гарантуються державою за № 51588463 в сумі 5532,00 грн., з нарахуванням та виплатою позивачу, з Державного бюджету України компенсації у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми, визначеною у виконавчому листі; стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду (сатисфакцію) на користь в сумі 92610,00 грн., тому дана справа відноситься до категорії незначної складності.

Наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2019 у справі №823/1818/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич