Справа № 0340/1416/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 березня 2019 року

Київ

справа №0340/1416/18

провадження №К/9901/5852/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Скарвінко Миколи Володимировича про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати накази начальника Луцького (шостого) прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Скарвінко Миколи Володимировича №1084-аг від 21 червня 2018 року про результати службового розслідування; №268-ос від 25 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 з військової служби на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п'ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»; №273-ос від 26 червня 2018 року про виключення його із списків особового складу;

поновити ОСОБА_2 на військовій службі на посаді молодшого інспектора 1 категорії - номера обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби «Рівне» - 1 категорії (тип Б) 6 прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 відповідно до контракту проходив публічну державну службу, а саме, військову службу на посаді молодшого інспектора 1 категорії - номера обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби «Рівне» -1 категорії (тип Б) 6 прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

25 червня 2018 року наказом №268-ос начальника 6 прикордонного загону позивача звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» без права носіння військової форми одягу.

26 червня 2018 року наказом №273-ос начальника 6 прикордонного загону позивача виключено із списків особового складу і усіх видів забезпечення 6 прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Причиною звільнення стали результати службового розслідування за фактом порушення позивачем військової дисципліни, якого на його думку він не вчиняв.

Позивач вважає, своє звільнення незаконним та таким, що грубо порушує Конституційні та трудові права.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року та позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу.

01 березня 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв'язку з поновленням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 0340/1416/18 за позовом ОСОБА_2 до начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Скарвінко Миколи Володимировича про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич