Справа № 404/4150/18
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4150/18
Номер провадження 2-а/404/569/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцова Миколи Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцова Миколи Олександровича про скасування постанови. Просив скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцова Миколи Олександровича, серії ВР №283452 від 19 червня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 283452 від 19 червня 2018 року інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцова Миколи Олександровича на позивача, як на водія автомобіля ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказує, що видана йому копія постанови практично нечитаєма, зрозуміти в ній текст на інші данні неможливо. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності та накладене стягнення не обґрунтованим та неправомірним, оскільки під час складання на нього постанови інспектором грубо порушені його права, йому вони не були роз'яснені, не надано право скористатись правовою допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права, не надано було можливості надати письмові пояснення та інші докази.

Зазначено, що автомобіль позивача на той час взагалі не був обладнаний ременями безпеки, так як готувався в зону АТО, проводились його ремонтні роботи, паски безпеки були відсутні, а тому користуватись ними не мав можливості. Відповідно до посвідчення серії Б № 090088 від 12 липня 1996 року, яке видане ФЕО УМВС України в Кіровоградській області, позивач є інвалідом війни другої групи і тому в силу п.п. В п.2.3 ПДР України йому дозволяється не пристібатися пасками безпеки. Про те, що він інвалід війни повідомляв інспектора та пред'явив вказане посвідчення.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 червня 2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції /а.с. 9-10/.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду відзив, відповідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а також носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 червня 2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцовим Миколою Олександровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 283452, в якій зазначено, що 19 червня 2018 року об 11:00 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, автомобільною дорогою м-12 «Стрій - Тернопіль - Кропивницький - Знам'янка» у якому були відсутні паски безпеки, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 «ж» ПДР України (а.с. 7).

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути допитано як свідка.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно п.п. 31.4.7 ж ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до посвідчення серії Б № 090088 від 12 липня 1996 року, яке видане ФЕО УМВС України в Кіровоградській області, позивач є інвалідом війни другої групи.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає об'єктивній стороні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надав до суду відеозапис з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалось на нагрудний відеореєстратор. Проте з відеозапису не можливо встановити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню, а провадження по справі закриттю.

За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 283452 від 19 червня 2018 року інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Клівцова Миколи Олександровича про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.01.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда