Справа № 759/17421/18
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17421/18

пр. № 2-а/759/64/19

12 березня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Процика Богдана Мирославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва як адміністративного суду із позовом до інспектора УПП в м. Києві Процика Б.М. про скасування постанови № НК575381 від 24.10.2018 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.10.2018 р., він керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Грушевського, 6, близько 11 год. 52 хв. став учасником дорожньо-транспортної пригоди. При оформленні матеріалів на пропозицію патрульного поліцейського УПП у м. Києві Процика Б.М. надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 повідомив, що керував на законних підставах належним йому на праві спільної сумісної власності автомобілем, і як учасник бойових дій на підставі п. 1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов'язкового страхування такої відповідальності, пред'явивши відповідне посвідчення. Не зважаючи на пояснення позивача, відповідач виніс відносно нього постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ухвали від 05.11.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про обставини справи, суд з урахуванням ненадходження від відповідача відзиву на адресу суду у визначений йому строк, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, 24 жовтня 2018 року близько 11 год. 52 хв., керуючи транспортним засобом «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_2, і ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 6, під час її оформлення працівниками поліції не пред'явив поліса обов'язкового страхування, на підставі чого останніми відносно нього було розглянуто справу про адміністративне порушення та винесено постанову серії НК № 575381 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п. 2.1 «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП України, адміністративна відповідальність наступає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Як встановлено судом відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 02 червня 2015 року, позивач ОСОБА_1 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, власником автомобіля НОМЕР_3, вказано ОСОБА_4 (дружину позивача). Відповідний транспортний засіб набутий 24.07.2013 р., тобто за час її перебування у шлюбі з позивачем, на що вказує свідоцтво про одруження НОМЕР_6 від 04.03.2000 р., видане відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області, а також відомості, що містить паспорт ОСОБА_1

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України).

У відповідності з офіційним тлумаченням пункту 13.1. статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Системне тлумачення вищевказаних правових положень дозволяє прийти до висновку, що учасники бойових дій у разі особистого керування на законній підставі транспортним засобом звільняються від обов'язку страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Так, оскільки позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тобто є особою, яка законом звільнена від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, 24 жовтня 2018 року особисто керував на законних підставах належним йому на праві спільної сумісної власності транспортним засобом «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_2, тобто на момент складення постанови про адміністративне правопорушення серії № НК575381 від 24.10.2018 р. ОСОБА_1 був особою, яка звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, згідно закону.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП України, а саме порушення п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідач зазначеного обов'язку не виконав.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287- 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Процика Богдана Мирославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НР № 575381 від 24 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коваль О.А.