Справа № 520/1370/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 березня 2019 р. № 520/1370/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 протиправною;

- зобовязати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.200 р №159.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства не нарахував та не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу у звязку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву позивача, в якій проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ним не порушувалися строки виплати пенсії позивачу а отже підстав для нарахування компенсації не має.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в харківській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідач своєчасно не здійснив перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з отриманням позивачем права на отримання пенсії в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення поліцейських з 01.01.2016 року.

Перерахунок було здійснено у квітні 2018 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № НОМЕР_1 сума доплати за спірний період складає 184516,13 грн.

Суми недоотриманої пенсії були частково виплачені позивачу у 2018 році (за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 року, інші виплати, як вбачається з довідки наданої відповідачем та копії виписок по особовому картковому рахунку позивача за спірний період, а також матеріалів пенсійної справи, наданої на вимогу суду, здійснені не були.

Крім того, відповідачем не було нараховано та виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходу у звязку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Зазначена норма виключає дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду України у вирішенні зазначених питань, оскільки зазначеною нормою встановлюється обовязок відповідного органу Пенсійного фонду України у разі виплати сум пенсій за минулий час нараховувати компенсацію втрати частини доходів, відтак нарахування зазначеної компенсації здійснюється саме на недоотриману з вини Органу Пенсійного фонду України суму пенсії.

Вину органу Пенсійного фонду України встановлено судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року у справі № 638/17983/17, яке набрало законної сили, та в якому зокрема визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у неперерахунку та невиплаті пенсії позивачу з 01.01.2016 року незаконним.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином зазначений факт встановленню та доказуванню не підлягає.

Відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3-4 зазначеного закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень ст. 6 зазначеного закону компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Статтею 7 зазначеного закону встановлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

З приводу посилання відповідача, на той факт, що недоотримана сума пенсії є одноразовою виплатою та не включається до переліку грошових доходів, що підлягають компенсації, є необґрунтованим з огляду на те, що відповідно до а. 21 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Недоотримана сума пенсії це сума систематичних виплат, які мали систематично нараховуватися та виплачуватися органом Пенсійного фонду позивачу, проте внаслідок бездіяльності відповідного органу не нараховувались та не сплачувались вчасно, та в результаті чого повинні були бути сплачені, у випадку позивача - на підставі рішення суду, одноразово.

Крім того, сама правова суть компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати зводиться до того, що така компенсація у випадку позивача відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» нараховується саме на недоотриману суму пенсії, яка сплачується особі внаслідок порушення органом Пенсійного фонду України своєчасності та систематичності нарахування та сплати такої пенсії.

Посилання відповідача на порядок, встановлений Постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103, не беруться судом до уваги, оскільки обов'язок відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії виник з 01.01.2016 року та повинен був бути виконаний задовго до прийняття та набрання чинності вказаною постановою.

Відтак, посилання відповідача на той факт, що обов'язок виплати сум недоплаченої пенсії за період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року виникає лише з 01.01.2019 року, не беруться судом до уваги.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Застосування наведеної норми є прерогативою суду, та передбачає право діяти на власний розсуд.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 257, 258, 262, 263, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 протиправною.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 яка визначається відповідно до Закону У країни «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.200 р №159.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_2 ( 61058, АДРЕСА_1, ідент. код: НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 768 ,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.