Справа № 461/49/19
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько С.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (79011, м. Львів, вул. Кубійовича, 11/6; ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Рівенській області (33000, м.Рівне, вул.Хвильового, 2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №999419 від 20.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 999419 від 20.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити провадждення у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування вказаного позову покликається на те, що 20.12.2018 року о 01:15 год., керуючи транспортним засобом марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 в населеному пункті на відрізку траси Київ- Чоп 385 км, здійснив обгін автомобіля поліції (екіпаж 205), який рухався без проблискових маячків, в встановленому місці для обгону (дорожня розмітка дозволяла обгін), однак був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил обгону у звязку із тим, що з їх пояснень, обгін виконано ближче, ніж 50 м до пішохідного переходу. З даним твердженням позивач не погодився та запропонував інспекторам патрульної поліції повернутись на місце обгону і відповідно показати, що обгін виконувався у відведеному для цього місці і до пішохідного переходу було більше 50 м. Також, позивач наполягав на залученні свідків, проте, всі його аргументи та пропозиції було відхилено без жодних обґрунтувань та відповідно інспектором роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_2 складено протокол серії НК №999419, який підписано із зауваженнями. Відтак, вважає прийняту постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив такі задовольнити.

Представник відповідача ГУНП у Рівненській області в судове засідання не зявився, проте, скерував на адресу суду відзив на позов, в якому вказав, що проти позову заперечує та вважає, що Головне управління Національної поліції в Рівненській області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення складена особою, яка не підпорядкована та не проходить службу в ГУНП. Крім того, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні аргументів учасників справі та доказів в їх сукупності, які є у справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

20.12.2018 року о 01:15 год. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 999419 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -), якою накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн., тобто двадцять пять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що зміст викладених органом поліції у постанові даних свідчить про неповноту при дослідженні обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 999419 за ч.2 ст.122 КУпАП, є неправомірною, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, адже така винесена без зясування усіх обставин справи, тобто з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, відтак вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а вищевказану справу про адміністративне правопорушення - слід закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 19, 20,77, 90, 122, 210, 211, 228,139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №999419 від 20.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Волоско І.Р.