Справа № 648/147/19
Суддя: Рибас А. В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/147/19
Провадження № 2-а/648/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Херсонській області ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м.Херсоні про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення, посилаючись на наступне.

11.01.2019 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК №399531 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався у крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, в той час коли права смуга була вільна. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2019 року о 05:15 год. інспектор роти №1 зупинив ОСОБА_1 на а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч 11 км та звинуватив останнього в тому, що він рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, тобто вчинив порушення п.11.5 правил Дорожнього руху України, та на місці зупинки транспортного засобу інспектор роти ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Проте позивач з вказаною постановою не погодився, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, позивач не порушував правила дорожнього руху, вибрав для себе безпечну ділянку дороги, так як дорожнє покриття в крайній правій смузі попутного руху було у незадовільному стані, вибоїни були покриті калюжами, що з урахуванням погодних умов створювало небезпеку руху в ній, в звязку з чим вважав, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та є безпідставною, просить оскаржувану ним постанову серії НК № 399531 від 11.01.2019 року скасувати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, та пояснив, що не вчиняв інкриміноване йому адміністративне правопорушення, оскільки під час руху транспортного засобу він вибрав для себе безпечну ділянку дороги, так як на правій смузі було погане дорожнє покриття, а також калюжі від мокрого снігу, рух по такій дорозі був небезпечним, оскільки міг призвести до заносу, юзу або збільшення гальмівного шляху. При цьому, працівник поліції склав постанову без присутності ОСОБА_1 Про свою незгоду з діями поліцейського він повідомив останньому одразу, проте інспектор його зауваження не врахував, в будь яких документах не відобразив, та одразу виніс постанову на місці зупинки, таким чином позбавивши його права залучити захисника та отримати юридичну допомогу, чим суттєво порушив права позивача. На підтвердження своїх слів надав до суду диск з відеозаписом. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, скасувати оскаржувану ним постанову та провадження по справі закрити.

Викликана посадова особа, рішення якою оскаржено, в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Управління патрульної поліції в Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву та позов не визнав, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавств, уповноваженою на те особою, тому вважає, що підстави для задоволення позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вчинення позивачем зазначеного у постанові правопорушення знайшло своє підтвердження. Разом з відзивом до матеріалів додано диск з двома відеозаписами від 11.01.2019 року з особистих відеокамер працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.01.2019 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК №399531 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за те, що ОСОБА_1 11.01.2019 року о 05:15 год. керуючи транспортним засобом ЗАЗ VIDA д/н НОМЕР_2 на а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч 11 км рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, чим порушив п.п.11.5 ПДР, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для складання постанови та наявних в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суд враховує надані позивачем пояснення у судовому засіданні та надані ним докази до позовній заяві. Жодних доказів (фото або відео фіксації, показів свідків) щодо зафіксованого у постанові порушення правил дорожнього руху, до постанови не долучено та посилання на них у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч.2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.11.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

У відповідності до п. 11.11 ПДР України при інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.

Згідно із ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як вбачається з відеозапису, наданого позивачем та здійсненого 11.01.2019 року за допомогою відеорегістратора, ділянка дороги на 11 км а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, має видимі пошкодження покриття правої смуги руху у вигляді ям та вибоїн, які вкриті калюжами, разом з тим нанесена дорожня розмітка є нечіткою та її майже не видно, на узбіччі та частині правої смуги руху наявний мокрий сніг.

Суд, при цьому зазначає, що дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 2.3 «д» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв'язку з тим, що на автомобільній дорозі Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч на 11 км, дорожню розмітку видно з труднощами, наявні пошкодження дорожнього покриття у вигляді ям та вибоїн, вкритих дощовою та талою водою, що є перешкодою для руху і є небезпечним, суд вважає, що рух позивача у крайній лівій смузі не був результатом його протиправного нехтування вимогами пункту 11.5 Правил дорожнього руху України, а був зумовлений ситуацією на дорозі та безпосередньо станом дорожнього покриття.

Крім того, рухаючись у крайній лівій смузі позивач не завдавав жодних перешкод іншим видам транспорту, а порушення, скоєне внаслідок неналежного утримання дорожнього покриття (в даному випадку виїзд на крайню ліву смугу для руху при вільній правій смузі), не повинне вважатись порушенням правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч.4 вищевказаної норми, у випадку, передбаченому ч.2 ст.258 КУпАП, на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті», роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.ч.1-3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.9 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Наданий відповідачем DVD диск з двома файлами відеозапису з особистих відеокамер працівників патрульної поліції від 11.01.2019 року, не може бути взятий судом до уваги, оскільки вказані відеозаписи є недопустимими та неналежними доказами, в зв'язку з тим, що технічні засоби та пристрої, якими здійснювалися відеозаписи, в порушення положень ст.283 КУпАП не зазначені в оскаржуваній постанові, крім того, відображені на вказаних відеозаписах події не зафіксували факту та моменту порушення правил дорожнього руху, зупинки транспортного засобу, початку і перебігу розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції на місці зупинки.

Суд дійшов висновку, що відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а також, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу та не розяснивши і не надавши можливості скористатися юридичною допомогою, порушив права позивача.

Враховуючи те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов'язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які докази, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б встановити наявність факту скоєння адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, які б свідчили про достовірність обставин, викладених у постанові, суд дійшов висновку, що є підстави для скасування спірної постанови і закриття справи у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати в даному конкретному випадку, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 243-244, 246, 286 КАС України, ст.288 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Херсонській області ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м.Херсоні про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення НК №399531 від 11.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1.

Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя Рибас А.В.