Справа № 580/811/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2019 року справа № 580/811/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Христинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 (06.03.2019 подано до поштової служби) до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, далі - позивач) з адміністративним позовом до Христинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (20001, Черкаська область, Христинівський район, м. Христинівка, вул. Соборна, 27а, далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною постанову державного виконавця Христинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Савченко О.М. про накладення штрафу від 03.10.2019 ВП № 455686 в розмірі 41918,94грн. та розрахунок виконавчого збору від 03.10.2018 № 13444 в розмірі 8383,78грн.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Позивачем не зазначено ціни позову.

Приписами ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2019 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1921грн.

Таким чином, за подання вказаної позовної заяви майнового характеру позивачу необхідно сплатити 768,4 грн.(41918,94грн. + 8383,78 грн.* 1%, але не менше 768,4грн.).

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Зазначена норма кореспондується з ч. 5 ст. 161 КАС України.

Так, позивачем в позовній заяві зазначено клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки останній перебуває в скрутному матеріальному становищі, а сума судового збору перевищує 5% його річного доходу.

Доказів на підтвердження свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовом, позивачем не надано.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для відстрочення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони з урахуванням належних та допустимих доказів майнового стану сторони.

Суддя зазначає, що позивачем не наведено наявності підстав для відстрочення судового збору.

При цьому, останній повинен довести незадовільний майнового стан доказами, надавши суду докази річного доходу, при цьому зазначив всю дохідну частину бюджету сім'ї. Зокрема, необхідно надати довідку про склад сім'ї, інформацію щодо загального розміру отриманого доходу, тощо.

Таким чином, оскільки на обґрунтування вищевказаного клопотання позивач не надав жодних доказів, які б підтвердили відсутність у позивача грошових коштів, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні.

Отже, позивачу необхідно надати суду належний доказ доплати (перерахування) судового збору в розмірі 768,4 грн.

Окрім того, ОСОБА_1, подаючи позовну заяву, пропустив строк звернення до адміністративного суду, передбачений статтею 287 КАС України.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів клопотання про поновлення строку звернення до суду вбачається, що державним виконавцем 03.10.2018 винесено спірну постанову у ВП № 455686 та розрахунок і 03.10.2018 за вих. № 13443 згідно супровідного листа направлено позивачу.

В позовній заяві, позивач стверджує, що спірну постанову, отримав 19.11.2018, оскільки постійно проживає в м. Вінниця.

Судом також встановлено, що 26.02.2019 Христинівським районним судом Черкаської області винесено ухвалу за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі № 706/1779/18 в частині оскарження постанови і розрахунку.

Крім того, суд звернув увагу, що позивач зазначає у позові свою адресу проживання АДРЕСА_1.

З аналізу поданих матеріалів, судом встановлено, що позивач повинен був дізнатися про спірні рішення саме в жовтні 2018 року, оскільки виконання виконавчого листа суду впливає на виплату зокрема заробітної плати.

Проте позов подано до суду лише в 07.03.2019, фактично через чотири місяці з моменту коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, хоча мав звернутися до суду протягом 10 днів.

Таким чином, строк пропущено без поважних причин.

Приписами ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивач повинен надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначивши інші підстави поважності пропуску строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Христинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним рішення - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого останній має усунути недоліки позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.Г. Паламар