Справа № 2340/4231/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4231/18 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року (повний текст виготовлено 27 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до приватного підприємства «Інвестиційно-будівельна компанія «Будгарант» про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ПП «ІБК «Будгарант», в якому просив стягнути кошти з відповідача з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на користь бюджету через ГУ ДФС у Черкаській області податковий борг в сумі 1664309,66 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що податковим органом було сформовано податкові вимоги №1/1645 від 09 червня 2009 року та №2/2090 від 21 серпня 2009 року, які були отримані ПП «ІБК «Будгарант», тобто позивачем дотримано процедуру для звернення з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу, а сам податковий борг не переривався з моменту виставлення вказаних податкових вимог.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні докази направлення контролюючим органом в період 2015-2018 роки податкових вимог, що унеможливлює стягнення коштів з рахунків відповідача в рахунок погашення податкового боргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПП «ІБК «Будгарант», зареєстроване 09 вересня 2005 року за №0003264 у якості юридичної особи з ідентифікаційним кодом 33752870, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7).

Відповідач перебуває на податковому обліку у ГУ ДФС у Черкаській області як платник земельного податку (орендна плата з юридичних осіб).

За наслідками перевірок ПП «ІБК «Будгарант» контролюючими органами складено акти №1624/23-01-12-03/33752870 від 06 травня 2016 року (а.с.29), №1953/23-01-12-03/33752870 від 07 червня 2016 року (а.с.27), №2550/23-01-12-03/33752870 від 07 липня 2016 року (а.с.31), №2904/23-01-12-03/33752870 від 21 липня 2016 року (а.с.33), №4100/23-01-12-03/33752870 від 02 вересня 2016 року (а.с.36), №4665/23-01-12-03/33752870 від 06 жовтня 2016 року (а.с.38), №5007/23-01-12-03/33752870 від 01 листопада 2016 року (а.с.40), №5960/23-01-12-03/33752870 від 30 листопада 2016 року (а.с.42), №3498/23-00-12-0506/33752870 від 16 травня 2018 року (а.с.43), на підставі яких винесено податкові повідомлення рішення, корінці яких містяться в матеріалах справи: № від 11 травня 2016 року (а.с.28), № від 09 червня 2016 року (а.с.26), № від 14 липня 2016 року (а.с.30), № від 29 липня 2016 року (а.с.32), № від 13 вересня 2016 року (а.с.35), № від 07 жовтня 2016 року (а.с.37), № від 04 листопада 2016 року (а.с.39), № від 02 грудня 2016 року (а.с.41), № від 13 червня 2018 року (а.с.46) про застосування штрафу на підставі ст.126 ПК України за затримку сплати грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб, які отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, на загальну суму 146003,40 грн.

Залишок несплаченої пені, відповідно до ст.129 ПК України складає 277829,10 грн.

В матеріалах справи наявні податкові декларації відповідача з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) звітна за 2018 рік (а.с.48), в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 617763,34 грн., звітна за 2017 рік (а.с.52) та уточнююча за 2017 рік (а.с.50), в яких (з урахуванням уточнень) самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 594187,28 грн., звітна за 2016 рік (а.с.56), в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 297910,05 грн., уточнююча за 2015 рік (а.с.54), в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 195006,12 грн.

За даними облікової картки платника податків розмір несплаченої суми податкового боргу ПП «ІБК «Будгарант» становить 1664309,66 грн.

У зв'язку з наявністю у відповідача узгодженого грошового зобов'язання, несплаченого у встановлений законодавством строк, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що доказів надіслання відповідачу у встановлені терміни податкової вимоги на підставі норм саме ПК України позивач не надав, а тому у нього не виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктами 16.1.3-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно пп.пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

При цьому, у відповідності до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявність у відповідача несплаченої у визначений законодавством строк узгодженої суми грошового зобов'язання у розмірі 1664309,66 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових повідомлень-рішень, податковими деклараціями, даними інтегрованої картки платника податків (а.с.10) та розрахунком податкового боргу ПП «ІБК «Будгарант» (а.с.9).

Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В матеріалах справи наявні копії податкових вимог від 09 червня 2009 року №1/1645 на суму 2131,74 грн. та від 21 серпня 2009 року №2/2090 на суму 14485,34 грн. (а.с.58), які були отримані директором ПП «ІБК «Будгарант» 24 липня 2009 року та бухгалтером ПП «ІБК «Будгарант» 27 серпня 2009 ріку відповідно, про що на податкових вимогах містяться розписки.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що наведені вимоги були сформовані не на підставі положень Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, а на підставі норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який втратив чинність. Натомість, позивачем не надано до суду жодних доказів, що на виконання вимог ПК України ним було надіслано (вручено) ПП «ІБК «Будгарант» податкову вимогу згідно з положеннями ст.59 ПК України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що з моменту вручення ПП «ІБК «Будгарант» податкових вимог від 09 червня 2009 року №1/1645 та від 21 серпня 2009 року №2/2090 податковий борг відповідача не переривався та він не був погашений. В той же час, надані позивачем до матеріалів справи копії постанов Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року у справі №2а/2370/8310/2011 (а.с.104) та від 22 листопада 2016 року у справі №823/1598/16 (а.с.106), яким з ПП «ІБК «Будгарант» було стягнуто податковий борг в розмірі 137698,94 грн. та 1169761,70 грн. відповідно, також свідчать про не безперервність податкового боргу після надсилання податкових вимог від 09 червня 2009 року №1/1645 та від 21 серпня 2009 року №2/2090, оскільки визначена у них сума заборгованості фактично була погашена на підставі судових рішень.

Посилання апелянта на наявність судових рішень у аналогічних справах, в яких позовні вимоги були задоволенні в жодному разі не свідчить про дотримання контролюючим органом порядку для звернення до суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом та про наявність підстав для його задоволення, оскільки в Україні відсутній механізм прецедентного права.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не дотримання позивачем процедури, яка передує зверненню до суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма