Справа № 2240/3270/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3270/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

04 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Верясова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 року форми "С" № ,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 форми "С" № .

РішеннямХмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги в повному обсязі та просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність, а саме: 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Інспектором ЮПСН Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області Загранюком А.В., складений протокол про адміністративне правопорушення № 889900 від 15.06.2017, згідно якого о 11 годині гр. ОСОБА_6, перебуваючи в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", що по АДРЕСА_1 здійснила продаж алкогольного напою "BEER MIX" ємністю 0,5 літра, 2,5% оборотів за 15 гривень неповнолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Адміністративною комісією Купинської сільської ради розглянуто вказаний протокол та ухвалено постанову від 14.07.2017 згідно якої, ОСОБА_6, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі наказу заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 22.11.2017 № 3799, 30.11.2017, проведено перевірку суб'єкта господарювання ОСОБА_2 з питань дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Підставою для видання цього наказу виявилось повідомлення про факт вчинення продавцем магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

За результатами перевірки 30.11.2017 складено акт № 0156/22.01-40.01/НОМЕР_2 про результати фактичної перевірки, яким встановлено що в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_6 здійснено факт реалізації слабоалкогольного напою - пива "Бірмікс" ємністю 0,5 літра, вміст спирту 2,5% неповнолітній особі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та реалізацію алкогольних напоїв (пиво) без ліцензії, чим порушено пункт 2 частини 1 статті 15-3 та частини 13 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

На підставі акта перевірки, заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 15.12.2017 винесено податкове повідомлення-рішення за №, яким застосовано до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23800 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області Семенюка В.П. з письмовою заявою та посилаючись на рішення Городоцького міськрайонного суду №672/45/18 від 16.02.2018, яким скасовано постанову адміністративної комісії Купинської сільської ради від 14.07.2017 про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., зазначає, що справу про адміністративне правопорушення було закрито, з проханням про скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2017 в порядку досудового врегулювання спору.

Листом від 19.03.2017 за № 7393/8/22-01-40-01-10 за підписом заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області Семенюка В.П. позивачу відмовлено у вирішенні спору в досудовому порядку.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 15.12.2017 №, позивач просить визнати його протиправним та скасувати.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що факт продажу алкогольних напоїв неповнолітньому ОСОБА_7 у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2017 №889900.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення, тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Також, суд першої інстанції вважає безпідставними доводи позивача, стосовно того, що ОСОБА_6 офіційно не працює продавцем в даному магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", а тому не могла продати алкогольні напої, оскільки факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі без належним чином оформленої ліцензії на продаж алкогольних напоїв у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить суб'єкту господарювання ОСОБА_2, відбувся, а тому відповідачем правомірно виставлено позивачу податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, яке спрямоване на обмеження шкідливого впливу споживання алкогольних напоїв та зменшенню споживання алкогольних напоїв неповнолітніми особами, в той час як позивачем не спростовано законність та обґрунтованість рішення про застосування фінансової санкцій, оскільки жодних обґрунтованих доводів в позовній заяві для цього не наведено, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №481/95-ВР) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ст.15-3 Закону 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Як передбачено ч.4 ст.15-3 Закону 481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно ч.1 ст.16 Закону 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ст.15-3 Закону №481/95-ВР передбачають дотримання суб'єктом господарювання відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати алкогольні напої без ліцензії на їх продаж та продаж заборонених напоїв особам, які не досягли 18 років. Правовою підставою для застосування відповідних фінансових санкцій є встановлення факту порушення суб'єктом господарювання вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР, за наявності доказів, які підтверджують сам факт продажу алкогольних напоїв безпосередньо самим суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою. При цьому, приписи статті 15 та 17 Закону №481/95-ВР визначають осіб, які безпосередньо несуть відповідальність за вказане правопорушення - суб'єкти господарювання.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790.

Згідно з п.5 цього Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як зазначалось вище, за результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт № 0156/22.01-40.01/НОМЕР_2 від 30.11.2017, яким встановлено порушення пункту 2 частини 1 статті 15-3 та частини 13 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позивачем було подано письмову заяву до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області Семенюка В.П. в якій він посилався на рішення Городоцького міськрайонного суду №672/45/18 від 16.02.2018, яким скасовано постанову адміністративної комісії Купинської сільської ради від 14.07.2017 про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., зазначає, що справу про адміністративне правопорушення було закрито, та з проханням про скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2017 в порядку досудового врегулювання спору.

На підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкове повідомлення - рішення від 15.12.2017 за №, яким застосовано до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23800 грн. 00 коп..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 889900 від 15.06.2017 встановлено, що в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_6 здійснено факт реалізації слабоалкогольного напою - пива "Бірмікс" ємністю 0,5 літра, вміст спирту 2,5% неповнолітній особі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та реалізацію алкогольних напоїв (пиво) без ліцензії, чим порушено пункт 2 частини 1 статті 15-3 та частини 13 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", чим порушено правила торгівлі слабоалкогольними напоями.

Відповідно до рішення Городоцького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2018 провадження по справі стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.156 КУпАП закрито в зв'язку з скасуванням постанови адміністратвиної комісії Купинської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 14.07.2017 серії ПН №14. Постанова набрала законної сили 27.02.2018.

Разом з тим, даним рішенням суду встановлено той факт, що ОСОБА_6 не працює продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3», котрий знаходиться в с.Велика Левада Городоцького району, а у зазначений в протоколі день та час здійснювала прибирання приміщення магазину.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 805/4340/16-а.

Разом з тим, Городоцьким міськрайонним судом Хмельницької області встановлено, що ОСОБА_6 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, не була уповноважена реалізовувати товар, який належить позивачу. Вказане підтверджено й поясненнями позивача, наданими в суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що адміністративний протокол серії АА № 889900 від 15.06.2017 складений на ОСОБА_6

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, на підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, враховуючи, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факту порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР у частині продажу алкогольних напоїв (пива) без ліцензії та продажу слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 № приймались на підставі протоколу АА № 889900 від 15.06.2017, відповідно якого прийнята постанова серії ПН №14, яка була скасована рішенням Городоцького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2018, інших доказів матеріали справи не містять, судом як першої та апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо позовних вимог та відмови у їх задоволенні.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, а також норми законодавства, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В частині розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції задовольнив адміністративний позов та згідно з п.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, ОСОБА_2 сплатив судовий збір за подання адміністративного позову згідно квитанції №83 від 03.10.2018 (а.с.4) в сумі 743 грн. 40 коп. (однак за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704 грн. 80 коп.) та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції згідно квитанції №76 від 04.01.2019 (а.с.87) на суму 1 057 грн. 20 коп., у зв'язку з цим слід стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 17, ) за рахунок їхніх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 12.12.2017 № визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 17, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 березня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.