Справа № 280/5358/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року (о 09 год. 05 хв)Справа № 280/5358/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна»

до Державної фіскальної служби України

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» (далі - ТОВ «Владар Україна», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 1), Головного управління ДФС в Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839;

зобов'язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача від 24.05.2018 №15 та від 15.06.2018 №5.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ДФС рішень про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що реальність господарських операцій, в межах яких виписані податкові накладні від 24.05.2018 №15 та від 15.06.2018 №5, беззаперечно підтверджується первинними документами, які разом із письмовими поясненнями були направлені відповідачу 1, однак ДФС України було прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839. Звертає увагу суду, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях, всупереч встановленій формі оформлення рішення, затвердженої Порядком, не було чітко вказано яких саме первинних документів останньому не вистачало для прийняття позитивного рішення щодо реєстрації податкових накладних, а саме відповідач повинен був підкреслити, відповідно до правил оформлення, ті первинні документи, яких йому не вистачило. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ДФС України та зобов'язати відповідача 1 зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати їх подання на реєстрацію.

Ухвалою суду від 22.12.2018 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 21 січня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

21 січня 2019 року вирішено відкласти підготовче засідання на 14 лютого 2019 року.

Відповідачі позов не визнали, 28 січня 2019 року надали відзив на позовну заяву (вх.№3362), у якому вказують, що реєстрація податкової накладної від 24.05.2018 №15 та податкової накладної від 15.06.2018 №5, виписаних ТОВ «Владар України» була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу. Зазначені податкові накладні, на думку відповідачів, відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, а тому платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. Пояснюють, що за висновком комісії підставами відмови у реєстрації податкової накладної від 24.05.2018 №15 при опрацюванні пакетів документів було наступне: 1) відсутні документи, що відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України підтверджують першу подію, яка є підставою для складання податкової накладної від 24.05.2018 №15, оскільки відповідно до експрес-накладної «Нова пошта» № 2 від 04.06.18 фактичне відвантаження відбувалось лише 04.06.2018, а документи щодо оплати товару взагалі не надавались на розгляд комісії; 2) відсутні первинні документи, які підтверджують складський облік товарів ТОВ «Владар Україна» (оборотно-сальдові відомості, рух по рахунку 281) до моменту їх реалізації, надання яких передбачено п. 13, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117. Зазначають також, що підставою відмови у реєстрації податкової накладної від 15.06.2018 №5 було відсутність документів, що відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України підтверджують першу подію, яка є підставою для складання податкової накладної №5 від 15.06.2018 оскільки відповідно до експрес-накладної «Нова пошта» №3769 від 16.06.2018 фактичне відвантаження відбувалось лише 16.06.2018, а документи щодо оплати товару взагалі не надавались на розгляд комісії. Також звертають увагу суду, що деякі документи, які надані до суду як додатки до позовної заяви, не надавались позивачем для опрацювання під час розгляду комісією ДФС України питання про відмову у реєстрації податкових накладних. Враховуючи зазначене, вважають, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, а тому рішення є правомірними, у зв'язку із чим просять відмовити у задоволенні позову.

Представники учасників справи у підготовче засідання кожен окремо 14.02.2019 звернулись до суду із клопотаннями (вх. №6029 та №6034) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті та із заявами (вх. №6032 та №6037) про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Ухвалою суду від 14.02.2018 закрито підготовче провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи по суті здійснювати в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Владар Україна» є юридичною особою, видами господарської діяльності якої є згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема: оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний) (код КВЕД 45.31), роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код КВЕД 45.32), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), допоміжне обслуговування наземного транспорту (код КВЕД 52.21), інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29), про що свідчить витяг з ЄДР.

Між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (далі - ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод») був укладений договір поставки №253 від 04.07.2017, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, найменування і кількість якої оговорюється сторонами в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до цього договору і є його невід'ємною частиною.

У відповідності до умов Договору та Специфікації №3 на адресу ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» ТОВ «Владар Україна» був поставлений товар - картон теплоізоляційний базальтовий ТК 1-5 на загальну суму 65 397,60 грн.

При цьому, картон поставлявся партіями, у відповідності до видаткових накладних:

- видаткова накладна №103 від 05.06.2018 на поставку на загальну суму 3 810,85 грн., в тому числі ПДВ 635,14 грн.;

- видаткова накладна №107 від 15.06.2018 на поставку картону на загальну суму 65 397,60 грн., в тому числі ПДВ 10 899,60 грн.

24.05.2018 ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» було здійснено передоплату за партію картону в кількості 37 м2 платіжним дорученням №25/7715 на загальну суму 3 810,85 грн., в тому числі ПДВ 635,14 грн.

На виконання приписів п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкових накладних для реєстрації податкову накладну №15 від 24.05.2018 (реєстраційний номер документа ) на суму 3 810,85 грн., в тому числі ПДВ 635,14 грн., отримувач (покупець) - ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» (ІПН 64).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів відповідачем 1 направлено позивачу квитанцію від 23.06.2018 до податкової накладної №15 від 24.05.2018, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково зазначено: показник, «D»=.43 «Р»=. та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

На підтвердження здійснення господарської операції за податковою накладною №15 від 24.05.2018, позивачем надано на розгляд Комісії Повідомлення №2 від 05.10.2018 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: копія пояснень №541 від 05.10.2018; копія договору з ТОВ ВКП «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» №68-17 від 22.05.2017 разом із Специфікаціями до нього; копія рахунку №297 від 14.05.2018; копія видаткової накладної №360 від 04.06.2018; копія платіжного доручення №16 від 10.09.2018 щодо оплати картону; копія договору поставки №253 від 04.07.2017, укладеного з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод»; копія Специфікації №3 до Договору №253 від 04.07.2017; копія рахунку - фактури №85 від 14.05.2018; копія видаткової накладної №103 від 05.06.2018; копія платіжного доручення №25/7715 від 24.05.2018; копія експрес-накладної №2 від 04.06.2018 ТОВ «Нова Пошта»; копія листа від ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» №25.6-05/4426 від 19.06.2018; копія договору оренди нежитлового (складського) приміщення від 05.01.2018; копія договору оренди нежитлового приміщення від 05.08.2017.

Однак, 08.10.2018 комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №947110/39290839 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 24.05.2018.

Причиною відмови в реєстрації, згідно з текстом рішення, було ненадання позивачем копій первинних документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав скаргу від 09.10.2018, однак отримав рішення Комісії з питань розгляду скарг №37371/39290839/2 від 18.10.2018 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Крім того, 15.06.2018 на адресу ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» позивачем було відвантажено партію товару - картону теплоізоляційного згідно з видатковою накладною №107 від 15.06.2018.

На виконання приписів п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкових накладних для реєстрації податкову накладну №5 від 15.06.2018 (реєстраційний номер документа ) на суму 65 397,60 грн., в тому числі ПДВ 10 899,60 грн. отримувач (покупець) - ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» (ІПН 64).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів відповідачем 1 направлено позивачу квитанцію від 25.06.2018 до податкової накладної №5 від 15.06.2018, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково зазначено: показник, «D»=. «Р»=. та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

На підтвердження здійснення господарської операції за податковою накладною №5 від 15.06.2018, позивачем надано на розгляд Комісії Повідомлення №1 від 05.10.2018 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: копія пояснень №541 від 05.10.2018; копія договору з ТОВ ВКП «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» №68-17 від 22.05.2017 разом із Специфікаціями до нього; копія рахунку №297 від 14.05.2018; копія видаткової накладної №397 від 15.06.2018; копія платіжного доручення №16 від 10.09.2018 щодо оплати картону;

копія договору поставки №253 від 04.07.2017, укладеного з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод»; копія Специфікації №3 від 05.06.2018 до Договору №253 від 04.07.2017; копія рахунку-фактури №89 від 15.05.2018; копія видаткової накладної №107 від 15.06.2018; копія довіреності на отримання товару №2464 від 13.06.2018; копія платіжного доручення №25/10853 від 18.07.2018; копія експрес-накладної № 3769 від 16.06.2018 ТОВ «Нова Пошта»; копія листа від ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» №25.6-05/4946 від 13.07.2018; копія договору оренди нежитлового (складського) приміщення від 05.01.2018; копія договору оренди нежитлового приміщення від 05.08.2017.

Однак, 08.10.2018 комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №947108/39290839 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 15.06.2018.

Причиною відмови в реєстрації, згідно з текстом рішення, знову ж таки було ненадання позивачем копій первинних документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав скаргу від 09.10.2018, однак отримав рішення Комісії з питань розгляду скарг №37369/39290839/2 від 18.10.2018 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Вважаючи прийняті комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов'язання відповідача 1 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпунктів а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - порядок №117) , якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

Як вбачається з матеріалів справи, після подання позивачем податкової накладної №15 від 24.05.2018 та податкової накладної №5 від 15.06.2018 до реєстрації, відповідачем були оформлені квитанції від 23.06.2018 та від 25.06.2018 про зупинення реєстрації такої податкової накладної.

Так, згідно зі змісту вказаних квитанцій, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної були висновки податкового органу, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.1.6 п.1 Критеріїв ступеня оцінки ризиків. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пп.1.6. п.1.Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований)з а адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд звертає увагу, що в зазначених квитанціях відповідачем не наведено конкретний підпункт обставини, визначеної пп.1.6 п.1 Критерії ризику для зупинення реєстрації податкової накладної.

Між тим, не наведення відповідачем однозначної підстави зупинення реєстрації податкової накладної за переліком наведеним в пп.1.6 п.1 Критеріїв ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним конкретним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладеної, а не будь-яких на власний розсуд.

Належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «Владар Україна» до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839 - не містять. Відсутня така інформація і у Квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2018 та від 25.06.2018.

Отже, відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для зупинення 23.06.2018 та 25.06.2018 реєстрації складених позивачем податкових накладних №15 від 24.05.2018 та №5 від 15.06.2018.

Відповідачем у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної всупереч пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України не визначено також, за якою конкретно підставою, з переліку наведеному в пп.1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків відповідач дійшов висновку про наявність підстав для її зупинення та не вказано які конкретно документи, які б були б достатніми для реєстрації цієї податкової накладної, та які документи позивачу слід додатково надати.

Між тим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних, все ж у межах строку, встановленого Законом, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції щодо постачання товару, зазначеного у податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Проте, Комісія регіонального рівня - комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, 08.10.2018 прийняла Рішення №947110/39290839 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 24.05.2018 у в Єдиному реєстрі податкових накладних та Рішення №947108/39290839 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 15.06.2018 у в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Слід зазначити, що відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме:

1) первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

2) розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Стосовно ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, суд зазначає, що в приписці до даного пункту, у дужках, зазначено, що документи, які не надано платником необхідно підкреслити. Між тим, рішення відповідача не містить жодних підкреслень, що свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Щодо ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків суд зазначає наступне.

На підтвердження оплати за поставку картону на адресу ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», позивачем до матеріалів справи надано платіжне доручення №25/7715 від 24.05.2018. Щодо другої поставки 15.06.2018 суд зауважує, що у даному випадку складання та реєстрація податкової накладної від 15.06.2018 №5 пов'язана не з оплатою за поставлених товар, а здійсненням відвантаженням зазначеного товару на підставі видаткової накладної від 15.06.2018 №107, оплата за який була здійснена платіжним дорученням №25/10853 від 18.07.2018.

Таким чином, посилання відповідача на неповноту та невідповідність пакету документів поданому позивачем для реєстрації податкової накладної №15 від 24.05.2018 та податкової накладної №5 від 15.06.2018 щодо підтвердження першої події, яка є підставою для реєстрації податкової накладної, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи не відображені в оскаржуваних рішеннях та квитанціях, відтак у суду відсутні підстави вважати, що ці доводи покладені в основу оскаржуваних рішень.

При цьому, суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Контролюючий орган у відзиві також посилається на відсутність документів про підтвердження складського обліку товарів ТОВ «Владар Україна» (оборотно-сальдові відомості, картки по рахунку 281).

Разом з тим, про відсутність документів про підтвердження складського обліку товарів (оборотно-сальдові відомості, картки по рахунку 281) у рішеннях не було вказано як про підставу їх прийняття.

На думку суду позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839 є протиправними та підлягає скасуванню.

З 01.01.2018 пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

1) прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

3) неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС України зареєструвати розрахунки коригування в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839 як встановлено вище, підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєструвати податкові накладні ТОВ «Владар Україна» №15 від 24.05.2018 та №5 від 15.06.2018 датами їх фактичного надсилання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), до Головного управління ДФС в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.10.2018 №947110/39290839 та №947108/39290839.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» від 24.05.2018 №15 та від 15.06.2018 №5.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати в сумі 1 762,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати в сумі 1 762,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак