Справа № 520/1305/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 р. № 520/1305/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним, необґрунтованим та таким, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" прийнятого по результату розгляду запиту ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації рішення Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області в особі в.о. начальника Головного управління Саранчі Василя Івановича від 20 серпня 2018 року про відмову в наданні ОСОБА_1 доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру керівникам головних управлінь Держгеокадастру у областях і м. Києві "Про затвердження переліку земельних ділянок та альбомів-атласів" від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16 отриманого ним для виконання своїх владних повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Харківської області у зв'язку з віднесення зазначеного доручення до інформації з обмеженим доступом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.08.2018 року він звернувся із запитом про доступ до публічної інформації до начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області щодо надання доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27.01.2016 №22-28-0,13-1364/2-16.

20.08.2018 позивачу надіслана відповідь на запит, у якому відмовлено у наданні запитуваного доручення з зазначенням того, що доручення є внутрівідомчою службовою кореспонденцією.

На запит від 31.08.2018 доручення було надано позивачу Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру. На думку позивача, вказане доручення є публічною інформацією, а рішення відповідачів про відмову в наданні інформації є протиправним та необґрунтованим. Не погоджуючись із вказаними діями відповідачів, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 04.03.2019 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки ГУ Держгеокадастру в Харківській області не приймав рішення про відмову, оскільки в межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Зазначає також, що лист не є рішенням про відмову і носить лише інформаційний характер, а також зі змісту листа у ГУ Держгеокадастру в Харківській області була відсутня можливість надати запитуване доручення.

Також відповідач зазначає, що в.о. начальника ГУ Держгеокадастру в Харківській області є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є розпорядником інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

06.03.2019 року позивачем подано клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Харківській області оригінали або засвідчені копії наступних документів:

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про призначення Саранчі Василя Івановича на посаду в.о. Начальника Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області.

- розподіл обов'язків між начальником, першим заступником начальника, заступником начальника та заступником начальника - Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.06.2017 р. №108 погодженим з в.о. Голови Держгеокадастру 26.05.2017 р.

Як передбачено частиною 1 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ч.2 ст.80 КАС України).

Щодо витребування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про призначення Саранчі Василя Івановича на посаду в.о. Начальника Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, інформації про розподіл обов'язків між начальником, першим заступником начальника, заступником начальника та заступником начальника - Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.06.2017 р. №108 погодженим з в.о. Голови Держгеокадастру 26.05.2017 р., суд зазначає, що позивачем необґрунтовано належність вказаних витребуваних доказів щодо предмета доказування.

Жодних обґрунтувань з приводу того чи вживав заходів позивач для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів до суду не надано, у зв'язку із чим клопотання не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, 14.08.2018 звернувся із запитом про доступ до публічної інформації до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області.

Відповідно до долученого до матеріалів справи запиту від 14.08.2018 ОСОБА_1 просив: надати публічну інформацію, а саме доручення Держгеокадастру від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16.

Листом від 20.08.2018 №ПІ-271/0-222/0/063-18 за підписом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні запитуваного доручення відмовлено, так як дане доручення є внутрівідомчою службовою кореспонденцією з посиланням на ч.1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

31.08.2018 позивач звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з запитом щодо надання публічної інформації, а саме доручення від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16.

Листом від 27.09.2018 №Г-2778/0-0.13-5277/6-18 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру позивачу надано відповідь та копію листа Держгеокадастру від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16. З матеріалів справи вбачається, що лист Держгеокадастру від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16 ОСОБА_1 отримав.

Позивач, вважав свої права на доступ до публічної інформації порушеними Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області в особі в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, шляхом прийняття протиправного, необґрунтованого рішення відповідачами, що полягає у неправомірному ненаданні відповіді на запит про інформацію та порушення норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», що стало підставою звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані:1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, позивач у порядку, визначеному Законом, є запитувачем інформації та наділений правом одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є розпорядником інформації, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», отже, зобов'язане надавати таку інформацію за запитами на інформацію.

При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону. (с.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно з частиною 1, 2, 5 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація; службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідач у листі від 20.08.2018 посилався на статтю 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації", в якій зазначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

Відповідно до частини 2 та 3 статті 9 цього Закону, документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що доручення (у формі листа) Держгеокадастру від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16 є внутрівідомчою службовою кореспонденцією, як вид службової інформації, що така включена до переліку відомостей, які становлять службову інформацію та факту того, що інформації у запитуваному листі присвоєно гриф "для службового користування". Окрім того, відповідач не обґрунтував, що запитувана інформація пов'язана з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.

При цьому, Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 визначено, що Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Натомість, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, якій підпорядковане Головне управління, надала запитуваний документ від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16, що свідчить про публічний характер інформації, яка складає зміст доручення.

Щодо вимоги визнати протиправним, необґрунтованим та таким, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" прийнятого по результату розгляду запиту ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації рішення Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області суд зазначає наступне.

Розпорядник інформації може надати відповідь на запит на інформацію або має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, за результатами розгляду запиту про отримання публічної інформації Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області листом відмовило у наданні інформації. Тому, належним та ефективним способом захисту порушеного права є визнання протиправною, необґрунтованою та такою, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" відмови Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області викладеної в листі від 20.08.2018 в наданні публічної інформації за запитом про надання публічної інформації від 14.08.2018.

Щодо визнання протиправною, необґрунтованою та такою, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" відмови Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області в особі другого відповідача - в.о. начальника Головного управління Саранчі Василя Івановича, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до частини 4 статті 13 цього Закону, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

У даній справі розпорядником інформації є суб'єкт владних повноважень - ГУ Держгеокадастру у Харківській області, то саме дії такого суб'єкта владних повноважень можуть бути визнані судом протиправними у відповідності до статті 5 КАС України.

Оскільки, інформація в запиті від 14.08.2018 стосується розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, є публічною інформацією, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною, необґрунтованою та такою, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" відмову Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області викладеної в листі від 20 серпня 2018 року за запитом ОСОБА_1 від 14.08.2018 про надання доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру керівникам головних управлінь Держгеокадастру у областях і м. Києві "Про затвердження переліку земельних ділянок та альбомів-атласів" від 27.01.2016 №22-28-0.13-1364/2-16 отриманого ним для виконання своїх владних повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Харківської області у зв'язку з віднесення зазначеного доручення до інформації з обмеженим доступом.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ), в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145) про визнання протиправним рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області в наданні інформації викладеної в листі від 20 серпня 2018 за запитом ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин