Справа № 815/2089/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2089/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Стас Л.В., Турецької І.О., розглянувши питання про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 УКРАЇНА" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 УКРАЇНА" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Повне судове рішення суду першої інстанції у даній справі складено 04.07.2018 року, копію якого отримано відповідачем 09.07.2018 року.

На зазначене рішення суду 26.07.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року вказану апеляційну скаргу повернуто скаржнику у звязку з не усуненням її недоліків, а саме у звязку з не представленням документу про сплату судового збору у розмірі 5512,19 грн.

28.01.2019 року відповідачем повторно подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що первинну апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року було подано в межах строку, визначеного КАС України. Однак, у звязку з несплатою судового збору подану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику. Водночас, апелянт вказав, що ним вчинялись всі можливі дії щодо отримання додаткових асигнувань задля можливості профінансувати свої видатки. На підставі наведеного, відповідач зазначив, що наявні всі підстави вважати, що причини, у звязку із якими, він був позбавлений можливості своєчасно додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, є поважними. З огляду на викладене, апелянт просив визнати поважними причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою та поновити такий строк.

Враховуючи, що вказана апеляційна скарга була подана відповідачем після закінчення строку, встановленого ст. 295 КАС України, а наведені апелянтом підстави причин пропуску такого строку були визнані неповажними, ухвалою Пятого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року, повторну апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дати отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

На виконання вимог наведеної вище ухвали, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Проте, у вказаному клопотанні скаржник зазначенив аналогічні обставини для поновлення строку на апеляціне оскарження рішення у даній справі, що були вказані у клопотанні при поданні апеляційної скарги, та які, в свою чергу, були визнані судом неповажними.

Так, апелянт вважає, що відсутність коштів для сплати судового збору є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Водночас зазначає це, як і під час звернення із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою, так і у поданому клопотанні на виконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху.

Однак, на наведені обставини суд апеляційної інстанції вже звертав увагу в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху та визнав їх не поважними, а тому апелянту було надано десятиденний строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення та надання відповідних доказів на підтвердження цих обставин, проте, навіть при представленні судом строку, апелянтом не надано таких доказів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення строку, встановленого законом або судом.

Також, щодо подання апелянтом попередньої апеляційної скарги та її повернення у звязку з не усуненням недоліків поданої апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не можуть бути визнані судом апеляційної інстанції в якості поважних причин пропуску строку звернення із апеляційною скарго, оскільки первісна апеляційна скарга відповідача була повернута ухвалою суду апеляційної інстанції від 12 вересня 2018 року, а з повторною скаргою апелянт звернувся лише 28 січня 2019 року, тобто, зі сплином близько чотирьох місяців від наведеної дати.

З огляду на викладене, наведені Головним управлінням ДФС в Одеській області у заявленому клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження жодним чином не обґрунтовують поважність причин такого пропуску та є неповажними.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Пономарьов проти України (рішенні від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини нагадав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. В цьому рішенні ЄСПЛ наголосив, що ця справа стосується не екстраординарного перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду в порядку нагляду чи за нововиявленими обставинами (див., серед інших справ, рішення у справі Трегубенко проти України (Tregubenko v. Ukraine), заява № 61333/00, пп. 34-38, рішення від 2 листопада 2004 року; та рішення у справі Правєдная проти Росії (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-34, рішення від 18 листопада 2004 року), а відновлення провадження через значний період часу шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі ОСОБА_3 проти України (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та Трух проти України (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Частиною 3 статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, оскільки у апелянта закінчився строк наданий судом для надання заяви та доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (з урахуванням дати отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та часу поштового пересилання), а наведені апелянтом у клопотанні, що надіслано ним на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 УКРАЇНА" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку статті 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька