Справа № 400/3299/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 р. № 400/3299/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:ОСОБА_1, вул. Потьомкінська, 1, м. Миколаїв, 54030
про:стягнення податкового боргу в сумі 20 833,33 грн.,

Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі Управління або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 або відповідач) податкового боргу сумі 20 833,33 грн.

В обґрунтування позову Управління вказало, що відповідач, в порушення норм Податкового кодексу України, не сплатила в установлені строки суму транспортного податку за 2017 рік.

Ухвалою від 03.01.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду на 05.02.2019. У звязку з відпусткою судді, розгляд справи було відкладено на 26.02.2019. У судове засідання відповідач не прибув. Копія ухвали від 03.01.2019 та повістка від 01.02.2019 повернулись до суду без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (ар. с. 16-19, 24-26). Частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відповідачу було запропоновано надати суду відзив протягом пятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали. Відповідач відзив не подала.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (ар. с. 27).

На підставі частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2017 № 594-13 (ар. с. 12) Управління визначило суму податкового зобовязання позивача з транспортного податку за 2017 рік в сумі 20 833,33 грн.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Згідно з пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (підпункт 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 № 594-13 направлялося позивачем на адресу відповідача, але було повернуто без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (ар. с. 12).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 № 594-13.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого податкового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу № 14352-17 від 30.11.2017 на суму 20 833,33 грн., яка була повернута без вручення адресату (ар. с. 9). Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Станом на час розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг в сумі 20 833,33 грн.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків фізичної особи.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення податкового боргу станом на час розгляду справи не надав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до ОСОБА_1 (вул. Потьомкінська, 1, м. Миколаїв, 54030, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (вул. Потьомкінська, 1, м. Миколаїв, 54030, РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави податковий борг в сумі 20 833,33 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна