Справа № 826/15113/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2019 року № 826/15113/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ»
до треті особиДержавної фіскальної служби України Публічне акціонерне товариство «НАК «Надра України» Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ», (далі також - позивач, ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ») з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просило:

1) визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011;

2) зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв'язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012; 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012; 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011; 15.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011; 11.09.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, розрахунки коригування кількісних та вартісних показників складені ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» до податкових накладних, виписаних та зареєстрованих у 2011 - 2012 роках. Позивач вважає, що оскільки ст. 102 Податкового кодексу України не встановлює жодних граничних строків для здійснення платником податків коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту, а тому відмова ДФС України в проведенні реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на вказану статтю Кодексу є необґрунтованою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі №826/15113/18 за вказаним позовом ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ», залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «НАК «Надра України», Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» та Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог цієї ухвали суду від 24.09.2018 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву з доказами направлення копії такого лише на адресу позивача. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що в силу положень п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, та ст. 102 Податкового кодексу України реєстрація розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, виданих до 1 лютого 2015 року, можлива лише після реєстрації відповідних накладних, проте з урахуванням строків, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з наведеною у відзиві на позов правовою позицією відповідача, позивач подав до суду відповідь на відзив.

Окрім того, одна з третіх осіб (ПАТ «НАК «Надра України») подала до канцелярії суду пояснення щодо позовної заяви, в тексті яких повністю підтримала заявлені позовні вимоги.

Інші треті особи наданим їм процесуальним правом на подання таких пояснень до суду не скористались.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У періоди 2011 та 2012 років ТОВ «Голден Деррік», (наразі перейменоване на ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум»), як продавцем, було виписано ряд податкових накладних на адреси своїх контрагентів-покупців, а саме:

- 18.10.2012 податкову накладну за №4 на суму 1 500 000 грн. (з них ПДВ - 250 000 грн.), покупець - Публічне акціонерне товариство «НАК «Надра України» (ІПН 77), номенклатура товарів/послуг «за геологорозвідувальні роботи на Октябрському родовищі згідно договору №364/10 від 24.12.2010»;

- 13.11.2012 податкову накладну за №8 на суму 4 000 000 грн. (з них ПДВ - 666 666,67 грн.), покупець - Публічне акціонерне товариство «НАК «Надра України» (ІПН 77), номенклатура товарів/послуг «за геологорозвідувальні роботи на Родниківській площі Октябрського родовища згідно договору №363/10 від 24.12.2010»;

- 20.12.2011 податкову накладну за №16 на суму 5 453 046 грн. (з них ПДВ - 908 841 грн.), покупець - Публічне акціонерне товариство «НАК «Надра України» (ІПН 77), номенклатура товарів/послуг «за геологорозвідувальні роботи на Краснополянському родовищі згідно договору №206/10 від 08.09.2010»;

- 27.12.2011 податкову накладну за №35 на суму 8 000 000 грн. (з них ПДВ - 1 333 333,33 грн.), покупець - Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавське нафтогазове регіональне геологічне підприємство» (ІПН 46), номенклатура товарів/послуг «на виконання робіт по спорудженню пошукової свердловини №1 Токарської площі згідно договору №673/11/1 від 14.06.2011»;

- 18.08.2011 податкову накладну за №28 на суму 1 800 000 грн. (з них ПДВ - 300 000 грн.), покупець - Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (ІПН 42), номенклатура товарів/послуг «авансовий платіж за геолого-економічний огляд сировини для виробництва будівельних матеріалів Західних областей України згідно договору №262/10 від 08.09.2010 та додаткової угоди №23 від 29.07.2011 про створення геолого-тематичної продукції».

Як стверджує позивач в тексті свого позову, вказані податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 23.10.2012, 22.11.2012, 23.12.2011, 27.12.2011 та 18.08.2011 відповідно, на підтвердження чого надав суду копії роздруківок квитанцій №1 від 23.10.2012, 22.11.2012, 23.12.2011, 27.12.2011 і 18.08.2011 про прийняття перелічених вище податкових накладних на рівні ДФС України без жодних зауважень.

В ході розгляду даної справи в суді відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наведені позивачем обставини щодо здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних ТОВ «Голден Деррік» податкових накладних №4 від 18.10.2012, №8 від 13.11.2012, №16 від 20.12.2011, №35 від 27.12.2011 та №28 від 18.08.2011 у періоди 2011 - 2012 років не заперечував, та достовірність таких обставин жодними документальними доказами не спростував.

В подальшому Господарським судом міста Києва, шляхом ухвалення ухвал від 20.04.2017 у справі №910/10529/13 за позовом Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 26 800 696,26 грн., від 18.04.2017 у справі №910/22593/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 3 236 932,80 грн., від 19.04.2017 у справі №910/22595/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 9 809 050 грн., від 13.12.2017 у справі №910/22594/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 5 453 046 грн. та від 18.01.2018 у справі №910/23630/16 за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України «Західукргеологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 1 800 000 грн., -були затверджені мирові угоди, укладені між сторонами: ТОВ «Голден Деррік» і ПАТ «НАК «Надра України», ТОВ «Голден Деррік» і ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» (яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ДП НАК «Надра України» «Полтавське нафтогазове регіональне геологічне підприємство»), ТОВ «Голден Деррік» і ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» в процесі виконання судових рішень.

На виконання умов укладених та затверджених у судовому порядку мирових угод, ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» 09.08.2018 за посередництвом своєї повіреної особи - ТОВ «Авант Трейд Лімітед», перерахувало на рахунки своїх контрагентів безготівкові кошти, в т.ч.: ПАТ «НАК «Надра України» - на виконання мирової угоди у справі №910/22595/16 - 331 872,86 грн. (з них ПДВ - 55 312,14 грн.), на виконання мирової угоди у справі №910/22593/16 - 109 516,22 грн. (з них ПДВ - 18 252,70 грн.), на виконання мирової угоди у справі №910/22594/16 - 35 095,44 грн. (з них ПДВ - 5 849,24 грн.); ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» - на виконання мирової угоди у справі №910/10529/14 - 624 767,82 грн. (з них ПДВ - 104 127,97 грн.); ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» - на виконання мирової угоди у справі №910/23630/16 - 30 450 грн. (з них ПДВ - 5 075 грн.). На підтвердження наведених обставин позивач надав суду платіжні доручення №№ 837, 838, 839, 840, 842 від 09.08.2018 з відмітками банку про проведення платежів; копію договору доручення від 01.01.2018, укладеного між ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» (як довірителем) і ТОВ «Авант Трейд Лімітед» (як повіреним) щодо вчинення повіреним за винагороду, від імені та за рахунок довірителя визначених юридичні дії в частині, що стосується забезпечення належного виконання довірителем своїх обов'язків за договорами та/або правочинами, у яких останній виступає стороною та які були укладені довірителем з будь-якими третіми особами (зокрема, таких дій як здійснення повіреним від імені довірителя грошових розрахунків та інших видів розрахунків в порядку забезпечення належного виконання довірителем своїх обов'язків перед контрагентами за діючими договорами довірителя, а також розрахунків в порядку взаємозаліку, розрахунків щодо сплати податків, тощо); довіреності від 01.01.2018, виданої ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» на представництво своїх інтересів ТОВ «Авант Трейд Лімітед» на підставі та в порядку виконання договору доручення від 01.01.2018.

За наслідками перерахування коштів переліченим контрагентам позивач у той же день склав та надіслав таким контрагентам для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні електронні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012, №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012, №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011, №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011, №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

За результатами отримання цих електронних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників відповідач направив позивачу квитанції з вказівкою про те, що «документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (у редакції постанови КМУ № 341 від 26.04.2017 року), а саме: дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання самого розрахунку коригування».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Так, відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов'язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Аналогічно процедура реєстрації податкових накладних та коригувань до їх показників внормована Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок № 1246).

Згідно із п. 5 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

У свою чергу п. 9 цього Порядку визначено, що за операціями з постачання послуг нерезидентом податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються зареєстрованим на території України отримувачем (покупцем) - платником податку таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) до податкової накладної, складеної на отримувача (покупця) - платника податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних і вартісних показників у підсумку не змінює суми такої компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь їх постачальника (продавця), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю).

Розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 р., а також до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) - платнику податку (за наявності законодавчих підстав для складення таких розрахунків коригування), підлягають реєстрації постачальником (продавцем), крім розрахунків коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (продавцю) (зменшення податкового зобов'язання постачальника (продавця) та податкового кредиту отримувача (покупця), складених після 1 липня 2015 р. до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 р. на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації таким отримувачем (покупцем).

Поряд з цим, п. 6 Порядку №1246 передбачено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

З контексту наведеного п. 6 Порядку №1246 можна дійти висновку, що з метою застосування строку, визначеного ст. 102 ПК України, як підстави для відмови у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної необхідна наявність сукупності обставин, а саме податкова накладна, до якої подається розрахунок коригування, повинна бути складена до 01 лютого 2015 року, ця податкова накладна не підлягала внесенню до Реєстру у зв'язку з недосягненням суми, визначеної пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ця податкова накладна не зареєстрована у Реєстрі з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 зазначеного Кодексу, на момент подачі розрахунку коригування до неї.

В даному випадку, податкові накладні за періоди 2011 та 2012 років, щодо яких були складені спірні розрахунки коригування, хоча і були виписані в період до 01 лютого 2015 року, проте були на той час вже були зареєстровані у Реєстрі.

Як свідчать наявні у справі матеріали та не було спростовано документально відповідачем, позивачем 09.08.2018 у зв'язку з укладанням і затвердженням мирових угод на підставі рішень господарського суду були перераховані своїм контрагентам-покупцям суми коштів в рахунок погашення зобов'язань ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум» перед останніми, що у свою чергу зумовило складення та направлення позивачем для реєстрації такими контрагентами (отримувачами товарів/послуг) в Реєстрі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, що були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у 2011 і 2012 роках на підставі укладених з цими контрагентами договорами. В даних розрахунках коригування кількісних і вартісних показників позивач відкоригував обсяг поставлених товарів (послуг), що зафіксовані у виписаних та зареєстрованих у 2011 та 2012 роках податкових накладних №4 від 18.10.2012, №8 від 13.11.2012, №16 від 20.12.2011, №35 від 27.12.2011, №28 від 18.08.2011, у бік зменшення вартості таких товарів (послуг), що відповідає сумам сплачених 09.08.2018 коштів.

У свою чергу контрагенти позивача (отримувачі розрахунків коригування) визнали та погодили таке коригування як коригування компенсації вартості товарів/послуг у межах відповідних договорів, шляхом накладення своїх електронних цифрових підписів на такі розрахунки коригування для їх реєстрації в Реєстрі (що вбачається безпосередньо з текстів наявних у матеріалах справи копій розрахунків коригування та квитанцій №1 від 15.08.2018, 22.08.2018 та 11.09.2018 до них).

Суд приходить до висновку, що наведений порядок дій позивача не суперечив вищенаведеним нормам ст. 192 ПК України та Порядку №1246.

Разом з тим, відповідно до наявних у справі роздруківок квитанцій №1 підставою для неприйняття відповідачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних вказаних розрахунків коригування стали висновки про порушення при їх поданні вимог ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку №1246.

Надаючи оцінку правомірності даної позиції контролюючого органу суд зазначає наступне.

Статтею 102 ПК України визначені строки давності та їх застосування. Так, п. 102.1. ст. 102 ПК України (в редакції чинній станом на дату направлення квитанції №1) передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті. має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, ви значеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган мас право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Тобто, зміст даного пункту підтверджує, що п. 102.1 ст. 102 ПК України регламентує строки реалізації контролюючим органом свого права па самостійне визначеним суми грошових зобов'язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Тобто даний пункт ст. 102 ПК України регламентує лише діяльність контролюючого органу, в зв'язку з цим він не може бути використаний для регулювання спірних правовідносин.

Пункт 102.5 ст. 102 ПК України встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадних, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Дана норма ПК України також не регулює порядок та строки здійснення реєстрації розрахунків корегування зобов'язань з податку на додану вартість, оскільки п. 102.5 ст.102 ПК України регулює питання повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань.

При цьому, коригування податкових зобов'язань, шляхом подання розрахунку коригування, не є заявкою про повернення надмірно сплачених грошових коштів. Обставини щодо подання позивачем чи третіми особами відповідних заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених Податковим кодексом України, подання яких є предметом правового регулювання у п. 102.5 ст. 102 цього Кодексу, матеріалами справи не підтверджується.

З системного аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що норми ПК України та Порядку №1246 не передбачають обмежень у часі коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, що були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладених в період до 01 лютого 2015 року, а тому висновки контролюючого органу про порушення строків складання для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних №4 від 18.10.2012, №8 від 13.11.2012, №16 від 20.12.2011, №35 від 27.12.2011 та №28 від 18.08.2011 не відповідають вимогам чинного законодавства, та, як наслідок, вказані дії ДФС України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складених ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» розрахунку коригування кількісних і вартісних показників за №№ 2, 3, 4, 5, і №7 від 09.08.2018 до таких податкових накладних, - є протиправними.

Наведені висновки суду кореспондують правовим позиціям Верховного Суду, що наведені у текстах їх постанов від 27.11.2018 у справі №826/5011/17 та від 07.11.2018 у справі №816/1403/17, Шостого апеляційного адміністративного суду (постанова від 13.11.2018 у справі №826/7471/18.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що викладені вище критерії відповідачем при вчиненні оспорюваних дій не були дотримані, що тягне за собою необхідність зобов'язання останнього вчинити дії з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові від 16.09.2015 (справа №21-1465а15) Верховний Суд України вказав, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За змістом п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (в останній чинній редакції) у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на наведене суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача зобов'язального характеру, шляхом зобов'язання ДФС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслані позивачем розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних датами, коли такі розрахунки були фактично отримані відповідачем. При цьому, суд вважає, що такий визначений судом спосіб захисту прав та інтересів позивача не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а спрямований на ефективне відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення часткового позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 13.09.2018 №0.0..1, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 8 810 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у сумі 8 810 грн.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (, адреса: 04123, м. Київ, вул. Западинська, 13, літера А) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «НАК «Надра України», Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» та Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складених Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати такі розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних датами їх отримання, а саме: 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 09.08.2018 до податкової накладної №4 від 18.10.2012; 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.08.2018 до податкової накладної №8 від 13.11.2012; 22.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 09.08.2018 до податкової накладної №16 від 20.12.2011; 15.08.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №5 від 09.08.2018 до податкової накладної №35 від 27.12.2011; 11.09.2018 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №7 від 09.08.2018 до податкової накладної №28 від 18.08.2011.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (, адреса: 04123, м. Київ, вул. Западинська, 13, літера А) документально підтверджені судові витрати у розмірі 8 810 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок