Справа № 643/557/19
Суддя: Довготько Т. М.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/557/19

Провадження № 2-а/643/91/19

11.03.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: скасувати постанову інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 838720 від 05.01.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.01.2019 року відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 838720, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255,00 грн. за порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, що нібито полягало у невиконанні вимог дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та здійсненні обгону в забороненому місці. Позивач вважає, що дії відповідача стосовно розгляду адміністративного матеріалу та складання постанови про накладення стягнення є протиправними, виходячи з відсутності адміністративного порушення як такого та порушень низки законних прав позивача, яких припустився відповідач, як субєкт владних повноважень. Так, позивач не вчиняв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме не порушував п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України в частині невиконання вимог дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та здійснення обгону в забороненому місці, а відтак відсутні належні та достатні правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Під час складання оскаржуваної постанови відповідач не сприймав заперечення позивача щодо відсутності в його діях порушень будь-яких пунктів ПДР України, не надав жодного належного доказу вчинення ним правопорушення, стверджуючи, що впевнений, що порушення було, а в оскаржуваній постанові взагалі не пропонував йому навіть розписатися, залишивши постанову на капоті автомобіля. Крім того, оскаржувана постанова не містить додатків. Також, розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови нібито на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав позивача, закріплених у ст. ст. 268, 276 КУпАП, зокрема на розгляд справи за місцем вчинення правопорушення та право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо. В оскаржуваній постанові взагалі не зазначено, кому належить транспортний засіб, якою статтею КУпАП керувався працівник поліції під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, які документи додаються до постанови, відмітка про розяснення прав за статтею 268 КУпАП, строк її оскарження за статтею 289 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що свідчить про відсутність такого. На підставі викладеного, обставини, на які посилається відповідач в оскаржуваній постанові не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач інспектор 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 838720 від 05.01.2019 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення: а саме «05.01.2019 року о 10-24 год. в м. Харкові по вул. Леся Сердюка, буд. 62, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та здійснив обгін в забороненому місці, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України порушення вимог горизонтальної розмітки». Вказаною постановою накладено на позивача стягнення у розмірі 255 грн. /а.с. 6/.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 838720 від 05.01.2019 року, а також закриття провадження по справі, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163,171-2,246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/ до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 /м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А/ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 838720 від 05.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн., винесену інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М.Довготько