Справа № 240/2744/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 березня 2019 року м. Житомир справа № 240/2744/19

категорія 108010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області, Комунального підприємства "Інспекції з благоустрою м. Житомира" Житомирської міської ради, про визнання протиправним та скасування підпункту 2.7 пункту 2 додатку 2 до рішення від 06.02.2019 року №90 та припису від 21.02.2019 року №90/2.7, -

встановив:

07.03.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось із позовом Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат", у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати підпункт 2.7 пункту 2 додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №90 від 06.02.2019 у частині відмови Приватному акціонерному товариству «Житомирський меблевий комбінат» у наданні дозволу на розміщення засобів зовнішньої реклами за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77 (20 банерів та 15 щитів на фасадах будівель);

- визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради №90/2.7 від 21.02.2019.

Разом із позовною заявою представником позивача подано також заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради №90/2.7 від 21.02.2019 про демонтаж самовільно розміщених засобів зовнішньої реклами за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77 до набрання законної сили рішенням у судовій справі про визнання протиправним та скасування вказаного припису та підпункту 2.7 пункту 2 додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №90 від 06.02.2019 у частині відмови Приватному акціонерному товариству «Житомирський меблевий комбінат» у наданні дозволу на розміщення засобів зовнішньої реклами за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказав на очевидні ознаки протиправності припису та рішення по відношенню до нього суб'єктами владних повноважень. Крім того, вказав, що у разі незупинення дії припису існує значна ймовірність, що КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» буде вжито заходів по демонтажу 20 банерів та 15 щитів на фасаді будівлі ТРЦ «Глобал UА» (м. Житомир, вул. Київська, 77). Такий демонтаж матиме наслідком значні майнові збитки для позивача: рекламні банери і щити знаходяться на висоті, для їх демонтажу необхідно буде залучати спеціальну техніку та спеціальний персонал для робіт на висоті. Середня вартість роботи крану по м.Житомиру складає 800,00 грн за годину. У середньому вартість робіт по демонтажу однієї рекламної конструкції складе 6000 грн (плата за виклик крану, вартість роботи крану з розрахунку до 3-х годин на одну конструкцію, вартість робіт підрядної організації по демонтажу). Вартість робіт по демонтажу всіх рекламних конструкцій АТ «ЖМК» (20 банерів та 15 щитів) складе орієнтовно 210000,00 грн. Враховуючи велику кількість та розміри рекламних конструкцій (деякі з них сягають 12 метрів в довжину) для їх навантаження/розвантаження необхідно буде залучити велику кількість вантажників, а для перевезення до місця складування - перевізників з великими автомобілями. Середня вартість роботи вантажного автомобіля по м.Житомиру складає 600,00 грн за годину. Вартість послуг по навантаженню/розвантаженню та перевезенню всіх рекламних конструкцій АТ «ЖМК» (20 банерів та 15 щитів) складе орієнтовно біля 100000,00 грн. Крім того, необхідно буде оплатити вартість послуг зі зберігання рекламних конструкцій, яка також буде складати чималу суму, враховуючи об'єм і кількість рекламних засобів. Тобто, вартість робіт по демонтажу, перевезенню, розвантаженню та зберіганню рекламних засобів, які повинен буде оплатити позивач у разі незупинення дії припису може скласти від 500000,00 грн до 1000000,00 грн, що є значною сумою.

Вказані обставини, на думку представника позивача, свідчать про очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У частині 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

За змістом частин 1, 4, 5, 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахування вказаного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється у рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради №90/2.7 від 21.02.2019 про демонтаж самовільно розміщених засобів зовнішньої реклами за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77, до набрання законної сили рішенням у справі, позивач вказує на очевидні ознаки його протиправності та посилається, що у разі незабезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного ним припису, позивач понесе великі матеріальні збитки.

Жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було, окрім зазначення у тексті заяви про забезпечення позову приблизних розрахунків сум демонтажу засобів зовнішньої реклами, що може понести позивач, що не може слугувати достатнім та належним доказом, у розумінні статей 73, 76 КАС України, що підтверджують заподіяння шкоди майновим правам позивача.

Задоволення вимог даної заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного припису можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду конкретної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Житомирський меблевий комбінат" у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п.15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 11 березня 2019 року.

Суддя О.В. Єфіменко