Справа № 685/152/19
Суддя: Бурлак Г. І.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/152/19
Провадження № 2-а/685/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року смт Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Бурлак Г. І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполі справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Білогірського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Бугира Олександра Петровича про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що постановами серії ДПО18 №128482, серії ДПО18 №128483, серії ДПО18 №128481 про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення від 26 січня 2019 року його визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП - за те, що він 26 січня 2019 року о 12 год. 55 хв., 13 год. 00 хв. 13 год. 05 хв. керував по вул. Набережній в с.Денисівка Білогірського району Хмельницької області мопедом «Альфа» не зареєстрованим у встановленому порядку, не маючи посвідчення водія (посвідчення водія не отримував), здійснив зупинку зазначено транспортного засобу ближче як за 10 метрів до перехрестя. Винесені постанови він вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню, оскільки у оскаржуваних постановах всупереч вимогам ст.283 КУпАП не зазначено нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинені адміністративні правопорушення, не зазначено місце вчинення адміністративних правопорушень. Крім того зазначає, що відповідач порушив вимоги ст.276 КУпАП і розглянув справу про адміністративні правопорушення та виніс постанови на місці зупинки транспортного засобу, хоча справу необхідно було розглянути за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто за місцезнаходженням органу уповноваженого розглядати справу, а також не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. Поліцейський склав відносно нього постанови, при цьому не оголосив посадову особу яка розглядає справу, особу яка притягається до відповідальності. Крім того, він попросив поліцейського надати докази порушення ним ПДР (пояснення свідків, відео чи фото фіксації), однак інспектор проігнорував його прохання. Просить скасувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, оскільки від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів. Відповідно ст.9 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанов серії ДПО18 №128482, серії ДПО18 №128483, серії ДПО18 №128481 про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення від 26 січня 2019 року його визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП - за те, що він 26 січня 2019 року о 12 год. 55 хв., 13 год. 00 хв. 13 год. 05 хв. керував по вул. Набережній в с.Денисівка Білогірського району Хмельницької області мопедом «Альфа» не зареєстрованим у встановленому порядку, не маючи посвідчення водія (посвідчення водія не отримував), здійснив зупинку зазначено транспортного засобу ближче як за 10 метрів до перехрестя, та накладено стягнення у виді штрафів у розмірі 170 грн, 255грн, 510 грн відповідно.

Ч.6 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом не зареєстрованим в установленому порядку.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки транспортних засобів.

Ч.2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Пунктом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до відмітки у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, ним не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Крім того, у оскаржуваних постановах про накладення адміністративного стягнення відповідачем не зазначено які саме норми правил дорожнього руху порушено позивачем, тобто обвинувачення є неконкретним, що, в свою чергу, є порушенням права особи на захист своїх прав.

Твердження позивача про те, що поліцейський не надав йому можливості скористатися своїми правами, суд оцінює критично, оскільки в самій постанові вказано права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і позивач мав можливість їх прочитати та скористатися ними.

Ч.2 ст.258 КУпАП та п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення по ч.6 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.6 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тому в цій частині дії працівника поліції є правомірними.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскаржувані постанови про накладання адміністративного стягнення винесені з порушенням вимог ст.283 КУпАП, тому підлягають скасуванню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 283 КУпАП, ст.77, 241-245 КАС України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Білогірського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Бугира Олександра Петровича про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №128482 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст.121 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДПО18 №128483 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДПО18 №128481 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження по справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий