Справа № 553/4650/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р.Справа № 553/4650/14-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області про закриття провадження по адміністративній справі за апеляційною скаргою Полтавської спеціалізованої школи-інтерната № 2 I-III ступенів імені Н.К. Крупської Полтавської обласної ради на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 25.11.2014 року по справі № 553/4650/14-а

за позовом Прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_2

до Полтавської спеціалізованої школи-інтерната № 2 I-III ступенів імені Н.К. Крупської Полтавської обласної ради треті особи Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації , Орган опіки і піклування Ленінської районної в м. Полтаві ради

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року прокурор Ленінського району м. Полтави звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом в інтересах ОСОБА_2 (особа із числа дітей, позбавлених батьківського піклування), у якому просив: визнати неправомірною бездіяльність Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської Полтавської обласної ради (далі - Школа-інтернат № 2) щодо невиплати випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 7 тис. 716 грн.

Ленінський районний суд м. Полтави постановою від 25 листопада 2014 року адміністративний позов задовольнив. Визнав неправомірною бездіяльність Школи-інтернату № 2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон № 2342-IV). Зобов'язав Школу-інтернат № 2 нарахувати ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, установленого Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік», та виплатити з урахуванням проведених виплат в сумі 7 тис. 673,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Школою-інтернат № 2 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає суму 7673 грн.50 коп. визначеної судом неправомірною, у зв'язку з тим, що керуючись ст.ст. 8, 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» виплати випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечується за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначає, що при розрахунку суми коштів для виплат випускникам навчальних закладів, необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків». Виходячи з вищезазначеного просить постановити ухвалу про скасування рішенні Ленінського районного суду м. Полтави 5ід 25.11.2014р. і закриття провадження у справі.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 лютого 2015 року скасував постанову суду першої інстанції та закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали). За правовою позицією апеляційного суду, викладеною в зазначеній ухвалі, спір у справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а випливає із захисту фізичною особою права на отримання коштів, а отже, є приватноправовим і не підпадає під визначення адміністративної справи. Компетенція адміністративних судів, установлена ст. 17 КАС України (у редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали), на цей спір не поширюється.

У березні 2015 року Заступник прокурора Харківської області в особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою про скасування ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року, оскільки вважає, що за своїм характером цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018р. касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області задовольнити частково. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року скасовано. Справу за позовом прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської Полтавської обласної ради, треті особи: Орган опіки і піклування Ленінської районної в м. Полтаві ради, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Від Заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури до суду надійшла заява про закриття провадження у справі №553/4650/14-а у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України. В заяві зазначає, що постановою Верховного Суду від 07.11.2018 р. ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року скасовано, а справу за позовом Прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до Полтавської спеціалізованої школи-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені Н.К. Крупської Полтавської обласної ради, треті особи Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, Орган опіки і піклування Ленінської районної в м. Полтаві ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Водночас, після призначення справи Харківським апеляційним адміністративним судом стало відомо про те, що неповнолітньому ОСОБА_2 сплачено одноразову грошову допомогу Державним навчальним закладом «Полтавський політехнічний ліцей», що підтверджується платіжним дорученням №838 від 12.10.2018, копія якого додається до заяви. Враховуючи, що на даний час відсутній предмет спору по справі у зв'язку з добровільною сплатою одноразового грошової допомоги, просить на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України закрити провадження у справі №553/4650/14-а за позовом прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Полтавської спеціалізованої школи-інтернат №2 про стягнення одноразової грошової допомоги.

Від школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської Полтавської обласної ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Проти задоволення позову заперечує. Вказує, що ОСОБА_2 після закінчення школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської Полтавської обласної ради продовжив навчання в Хорольському агропромисловому коледжі Полтавської державної аграрної академії, який надав одноразову грошову допомогу в розмірі 10 662,00 грн., згідно платіжного доручення № 838 від 12.10.2018р. та грошову компенсацію на придбання одягу та взуття на суму 680, 00 грн. згідно платіжного доручення № 839 від 12.10.2018р.

Від, третьої особи, Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Департаменту. З приводу вирішення вимог апеляційної скарги покладається на розсуд суду.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів вважає, що подане заступником керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 238 КАС передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 239 КАС України).

Таким чином, при встановленні під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, варто акцентувати увагу, що вирішуючи зазначене питання, суд має з'ясувати чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Колегія суддів зазначає, що прокурор наділений повною адміністративною правосуб'єктністю, у відповідності до ст. ст. 44, 47, 54 КАС України має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов'язками, у тому числі, щодо відмови від позову повністю або частково.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 54 КАС України відмова органів та осіб, визначених у статті 53 цього Кодексу, від позову або зміна позовних вимог не позбавляє особу, в інтересах якої подано позовну заяву, права вимагати від суду розгляду справи, вирішення позову в попередньому обсязі.

Так, предметом спору у цій справі є визнати неправомірною бездіяльність Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської Полтавської обласної ради щодо невиплати випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 7 тис. 716 грн.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувані порушення були виправлені, а саме Хорольський агропромисловий коледж Полтавської державної аграрної академії, в якому продовжив навчання ОСОБА_2, надав ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 662,00 грн., згідно платіжного доручення № 838 від 12.10.2018р. та грошову компенсацію на придбання одягу та взуття на суму 680, 00 грн. згідно платіжного доручення № 839 від 12.10.2018р., зазначене також є доводом апеляційної скарги.

Приймаючи відмову від позову та закриваючи провадження у справі, колегія суддів звертає увагу на необґрунтованість доводів відповідача стосовно того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір стосується права на гарантовані державою соціальні виплати громадянам, які здійснюються в даному випадку Полтавською спеціалізованою школою-інтернатом № 2 I-III ступенів імені Н.К. Крупської Полтавської обласної ради.

Оскільки відмова від позову не порушує права та інтереси інших учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її прийняття та закриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що позивач, згідно із приписами ст. ст. 44, 47, 54 Кодексу адміністративного судочинства України має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов'язками, у тому числі щодо відмови від адміністративного позову, такі дії не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області від адміністративного позову та на підставі положень ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження по справі..

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 314, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області про закриття провадження у справі 553/4650/14-а - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 25.11.2004 в адміністративній справі № 553/4650/14-а - визнати нечинною.

Провадження по справі № 553/4650/14-а - закрити .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 11.03.2019 року