Справа № 826/6636/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6636/18
УХВАЛА

11 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Кучми А.Ю. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" про відвід судді Вівдиченко Т.Р. у справі за апеляційною скаргою Офісу великих платників ДФС на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Іноземне підприємство " 1+1 Продакшн" звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників ДФС, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, оформлене у вигляді листа «Щодо проведення перевірки» №17766/10/28-10-14-01-16 від 23.04.2018 р.; визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про призначення позапланової податкової перевірки Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" №790 від 26.04.2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року заяву Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено дію наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення позапланової документальної виїзної перевірки Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" від 26.04.2018 р. №790 до вирішення спору по суті.

Заборонено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення позапланової документальної виїзної перевірки Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" від 26.04.2018 №790, а саме: проводити перевірки Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період з 01.01.2008 по 31.12.2016; оформляти результати перевірок (складати, підписувати, реєструвати акти чи довідки) Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН"; приймати податкові повідомлення-рішення щодо Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" до вирішення спору по суті. В іншій частині заяви Іноземного підприємства "1+1 ПРОДАКШН" про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Офіс великих платників ДФС звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову в частині задоволених вимог та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" залишено без руху, через її невідповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору, не обґрунтовано поважність причин пропуску строку звернення до суду та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги (суддя Пилипенко О.Є.).

Дана справа, разом з апеляційною скаргою Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 р. надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду, відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України, як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований, згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і наказу, разом з апеляційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 р.

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і наказу - повернуто особі, яка її подала, у зв'язку із не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2018 року касаційну скаргу Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" задоволено. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 826/6636/18 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року апеляційну скаргу Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і наказу- відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року поновлено провадження у справі № 826/6636/18.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 13 лютого 2019 року представник Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" подав заяву про відвід судді Вівдиченко Т.Р.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що процесуальні рішення головуючого судді у даній справі свідчать про її упередженість при розгляді цієї справи, а саме, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ІП « 1+1 Продакшн».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року заяву Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" про відвід судді - доповідача Вівдиченко Т.Р. визнано необґрунтованою. Зупинено провадження у справі №826/6636/18 до вирішення заявленого відводу в порядку ст. 40 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у задоволенні заяви Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» про відвід судді Вівдиченко Тетяни Романівни у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення і наказу - відмовлено. (суддя Епель О.В.)

11 березня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" надійшла заява про відвід судді - доповідачу Вівдиченко Т.Р.

Дана заява мотивована тим, що процесуальні рішення прийняті головуючою суддею Вівдиченко Т.Р. в аналогічних справах свідчать про упередженість при розгляді вказаної справи, оскільки головуючим суддею займалась позиція контролюючого податкового органу, про що заявнику стало відомо після дослідження судових рішень прийнятих під головуванням судді Вівдиченко Т.Р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У зв'язку з вищевикладеним, заявник вважає, що існують обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді-доповідача у розгляді справи №826/6636/18.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" про відвід судді Вівдиченко Т.Р., колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

В силу частин 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 4 ст. 39 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, необхідно зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Дане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Як зазначалося, заява про відвід судді Вівдиченко Т.Р. мотивована тим, що процесуальні рішення прийняті головуючою суддею Вівдиченко Т.Р. в аналогічних справах свідчать про упередженість при розгляді вказаної справи, оскільки головуючим суддею займалась позиція контролюючого податкового органу.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду є здійснення судом правосуддя і не є підставою, що свідчить про упередженість судді.

Частиною 4 ст.36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, наведені у заяві про відвід судді обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у її неупередженості, оскільки, за правилами частини четвертої статті 36 КАС України, такі обставини не можуть бути підставою для відводу.

Як зазначалося в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, якою заяву Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" про відвід судді - доповідача Вівдиченко Т.Р. визнано необґрунтованою, посилання заявника на незгоду з процесуальними рішеннями судді, судом відхиляються, адже у випадку незгоди сторони по справі з процесуальними діями суду та рішеннями, така сторона не позбавлена можливості оскаржити судове рішення в касаційному порядку за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Інших підстав, передбачених ст.ст. 36 та 37 КАС України, для відводу судді позивачем не надано.

Крім цього, судова колегія зазначає, що, у зв'язку з тривалим розглядом справи, може бути порушене право сторін на своєчасне вирішення даної справи.

Колегія суддів зауважує, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 45 КАС України, суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини розуміє таке його використання, що спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, що суперечить принципу правової визначеності. Суд вказав, що «існує велика кількість змішування таких категорій як зловживання процесуальним правом і реалізація процесуальних прав». У ряді випадків ЄСПЛ наголосив, що подання до суду завідомо безпідставних позовів, оскарження судових рішень при повному усвідомленні їх правильності, порушення перед судом безцільних клопотань лише для затягування процесу, є зловживанням правом.

Також, колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України», відповідно до яких, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається в заяві Іноземне підприємстве " 1+1 Продакшн" свідчать про завідомо безпідставний та надуманий відвід, спрямований на затягування судового процесу, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, тобто є зловживанням заявником процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.) виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про зловживання Іноземним підприємством " 1+1 Продакшн" наданим йому процесуальним правом заявляти відвід судді та наявність достатніх і необхідних правових підстав для залишення поданої ним заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 45, 243, 248, 310, 321, 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства дії Іноземного підприємства " 1+1 Продакшн" по заявленню завідомо безпідставного відводу судді Вівдиченко Т.Р. в адміністративній справі за позовом Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування рішення і наказу.

Заяву Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Кучма А.Ю. Чаку Є.В.

Повний текст ухвали виготовлено 11.03.2019 року