Справа № 0670/544/12
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2019 року

Київ

справа №0670/544/12

адміністративне провадження №К/9901/795/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 (головуючий суддя: Токарєва М.С.)

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013 (головуючий суддя: Одемчук Є.В., судді: Майор Г.І., Шевчук С.М.)

у справі № 0670/544/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест»

до 1. Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби, 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби (далі - відповідач 1, ОДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2010 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за березень 2010 року на 448941,00 грн.; зобов'язати ОДПІ зарахувати суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року в розмірі 448941,00 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2012, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ОДПІ від 18.06.2010 № /0; зобов'язано ОДПІ зарахувати суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року в розмірі 448941,00 грн. у зменшення податкових зобов"язань з ПДВ наступних податкових періодів.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм пункту 1.8 ст. 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР). За доводами касаційної скарги нормами Закону № 168/97-ВР встановлений прямий зв'язок між сплатою, надходженням до бюджету ПДВ та відшкодуванням такого податку.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у податковому обліку позивача бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 448941,00 грн. за податковою декларацією за березень 2010 року згідно з податковим повідомленням-рішенням від 18.06.2010 № /0, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 18.06.2010 № 786/05-53/23-30/33529350. Згідно з цим актом позивачем порушені норми пунктів 1.3, 1.8 ст.1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 ст.7 Закону № 168/97-ВР, а саме: завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за березень 2010 року у розмірі 448941,00 грн., сформовану внаслідок включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними від ТОВ «ПоліссяГазЕнерго», ТОВ «МАРТ-2005», ВАТ «Львівський проектний інститут 14», ПП «Спецголовсптехпостач», ТОВ «КІМО Консалтинг». Висновок про завищення сум бюджетного відшкодування обґрунтовано неможливістю встановлення фактів сплати ПДВ до Державного бюджету України вказаними контрагентами позивача у ланцюгу поставок. При цьому реальність господарських операцій позивача із цими постачальниками контролюючим органом у судовому процесі не оспорюється.

За визначенням пункту 1.8 ст.1 Закону № 168/97-ВР бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 вказаного Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду (підпункт 7.7.2 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР).

Як на підставу зменшення позивачу сум бюджетного відшкодування сум ПДВ за березень 2010 року, ДПІ посилається на неможливість встановлення факту сплати податку до Державного бюджету України контрагентами позивача.

Цю обставину суди попередніх інстанцій правомірно визнали такою, що не має правового значення. Оскільки вищенаведені норми не ставлять у залежність право платника податку на бюджетне відшкодування від фактичної сплати сум ПДВ до бюджету іншим платником податку - постачальником товару, якщо цей платник (покупець) сплатив податок в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність поставок в судовому процесі не спростована.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій частині.

Разом із тим передчасними є висновки судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про зобов'язання ОДПІ зарахувати суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року в розмірі 448941,00 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України (у редакції, чинній на дати прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Розпорядження платником податків належною йому сумою бюджетного відшкодування та обрання ним одного із визначених підпунктами 7.7.3 та 7.7.4 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР варіантів - зарахування суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів або повернення суми бюджетного відшкодування, здійснюється ним самостійно у порядку, визначеному вказаними нормами.

Нормами КАС України не передбачено право суду вирішувати питання на майбутнє у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки судовому захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише певні порушення, які мали місце у минулому або продовжують порушуватись на час розгляду справи. При цьому судами не було встановлено обставин щодо порушення ОДПІ прав та інтересів позивача при реалізації ним свого права на зарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року в розмірі 448941,00 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів. Отже судами було помилково задоволено позов у цій частині.

Відповідно до ст. 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013 у частині задоволення позову про зобов'язання Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області Державної податкової служби зарахувати суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року в розмірі 448941,00 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів та у цій частині позову відмовити.

В іншій частині постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко