Справа № 819/2175/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/951/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Подлісною І.М., час проголошення судового рішення 12 год 57 хв у м. Тернополі, дата складання повного тексту судового рішення 13 грудня 2018 року) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріол» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС у Тернопільській області, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріол» (далі - ТзОВ «Аріол», відповідач) в сумі 1 975 133,45 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 та прийняти постанову, якою повністю задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідач є платником податків та зборів і на даний час має заборгованість перед бюджетом. Заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення, що відповідно до ст.95 ПК України є підставою для звернення до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Листом Регіонального сервісного центру в Тернопільській області МВС України №31/19-1884 від 16.06.2016 транспортні засоби, описані в актах опису майна від 28.12.2016 та від 10.01.2017 зареєстровані за ТзОВ «Аріол», тобто перебувають у його власності, а тому податковим органом правомірно складені зазначені акти та заявлено вимогу про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Свистун Є.М., яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача Микитович П.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ТзОВ «Аріол» зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа та знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції (далі - Тернопільська ОДПІ) Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання у встановлені законом строки контролюючим органом прийнята податкова вимога №12662-17 від 09.08.2016.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 по справі №819/808/17, яка набрала законної сили 24.07.2017, вирішено стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить ТзОВ «Аріол» податковий борг в сумі 2 115 133,45 грн.

На підставі вказаної постанови та з метою стягнення з ТзОВ «Аріол» загальної суми податкового боргу, контролюючим органом були надіслані до банківських установ, обслуговуючих відповідача, інкасові доручення №2801-17 від 17.08.2017, №5849-17 від 11.09.2017, №5850-17 від 11.09.2017, №5852-17 від 11.09.2017, №6234-17 від 11.09.2017, №5851-17 від 11.09.2017, однак у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках товариства вказані доручення були повернуті до контролюючого органу без виконання.

З метою забезпечення погашення податкового боргу Тернопільською ОДПІ було прийняте рішення про опис майна у податкову заставу від 27.12.2016, на підставі якого податковим керуючим складено акти опису майна №144/19-18-17 від 28.12.2016 та №146/19-18-17 від 10.01.2017, згідно яких описано майно (інформація про балансову вартість відсутня).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що описане контролюючим органом в податкову заставу майно ТзОВ «Аріол» не може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки на даний час перебуває у заставі ТзОВ «КМД-Трейдінвест Україна», інформація про що міститься у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Крім того, судовим рішенням були визнані протиправними дії контролюючого органу з поширення податкової застави на належні відповідачу автомобілі шляхом їх включення до актів опису майна.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

У підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України міститься визначення, за яким податковий борг це - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14.1.39 ПК України, грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності,

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яка перебуває у податковій заставі.

Статтею 89 ПК України визначені підстави виникнення права на податкову заставу, зокрема абзацом першим підпункту 89.1.1 цієї статті, а також положенням пункту 1.7 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №572 від 10.10.2013 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1841/24373 (далі - Порядок), передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. При цьому, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.2.2 Порядку, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

За змістом п.п.87.3.1 п.87.3 ст.87 ПК України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, серед іншого, майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно Договору застави транспортних засобів №8489 від 01.08.2007 та Додаткового договору про внесення змін до цього Договору, ТзОВ «КМД-Трейдінвест Україна» набуло права вимоги та стало новим кредитором та заставодержателем транспортних засобів, які описані в податкову заставу, а отже такі, в контексті наведених вище положень ПК України та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків.

Крім того, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі за позовом ТзОВ «КМД-Трейдінвест Україна» до ГУ ДФС у Тернопільській області (за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТзОВ «Аріол») було визнано протиправними дії відповідача з поширення права податкової застави на автомобілі, які перебувають у заставі позивача, як джерела погашення податкового боргу третьої особи, шляхом їх внесення до акта опису майна від 28.12.2016, складеного 28.12.2016 за №144/19-18-17 та акта опису майна від 10.01.2017, складеного 10.01.2017 за №146/19-18-17. Крім того, визнано протиправними та скасовано вказані акти опису майна.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі №819/2347/17 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Тернопільській області задоволено частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 в частині визнання протиправними та скасування актів опису майна скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито. У решті рішення суду залишено без змін.

Також, у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 було встановлено, що оскільки реєстрація договору застави транспортних засобів від 01.08.2007, які належать ТзОВ «Аріол», відбулась раніше, ніж реєстрація податкової застави, обтяжувачем із вищим пріоритетом є ТзОВ «КМД-Трейдінвест Україна» (новий кредитор), якому відступлено право вимоги первісним кредитором ПАТ «Укрінбанк», яке має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження вказані автомобілі

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що протиправність дій з поширення податкової застави на належні відповідачу автомобілі шляхом їх включення до актів опису майна №144/19-18-17 від 28.12.2016 та №146/19-18-17 від 10.01.2017 встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують вказаної позиції.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року по справі № 819/2175/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 13.03.2019.