Справа № 813/739/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/739/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Слотило О.Р.

представника відповідача - Галевич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом Трускавецької міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Трускавецька міська рада звернулася з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Якимець Г.В. та Хар М.І. щодо прийняття рішення № 3-н/пз від 23.01.2018 в частині скасування постанов посадових осіб відділу державного архітектурно будівельного контролю Трускавецької міської ради від 05.10.2017 № 1-6/8 від 22.11.2017 № 11/70 та від 22.11.2017 №10/69 та визнання протиправним і скасування рішення головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Якимець Г.В. та Хар М.І. від 23.01.2018 року №3н/пз у частині, якою скасовано постанови посадових осіб відділу державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради: від 05.10.2017 № 1-6/8; від 22.11.2017 № 11/70; від 22.11.2017 №10/69.

В обґрунтування позовних вимог Трускавецька міська рада зазначає, що відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад, у межах делегованих їм повноважень, є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а їхні рішення можуть бути розглянуті у порядку державного архітектурно-будівельного нагляду або оскаржені до суду. Статтею 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» чітко визначено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення. Положення частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають право особи на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. У взаєминах, врегульованих положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Відповідач, у відношенні до Позивача, є органом державного архітектурно-будівельного нагляду, - відповідно Позивач, у відношенні до Відповідача, - об'єктом нагляду. Вказана специфіка взаємин не передбачає субординації, а відтак - і поняття «вищестоящий». Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено судовий порядок оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що за принципом превалювання спеціальної норми над загальною, положення Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України - є спеціальними у галузі містобудівного законодавства, а Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - загальними. Аналіз згаданих правових норм вказує на виключно судовий порядок оскарження постанов, винесених посадовими особами Позивача відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач стверджує, що законом не передбачено право головних інспекторів будівельного нагляду скасовувати рішення (постанови), прийняті відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а також Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених в позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону № 3038 - виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих цим Законом державних повноважень є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а їхні рішення можуть бути розглянуті у порядку державного архітектурно-будівельного нагляду або оскаржені до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону № 3038 - Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Вказує, що прийняті виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад постанови про накладення штрафних санкцій на фізичних та юридичних осіб є рішеннями делегованими державними повноваженнями згідно Закону №3038, а відповідно є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, та можуть бути розглянуті у порядку державного архітектурно-будівельного нагляду. З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду, зокрема, перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства. Вважає, що законодавством чітко визначено повноваження, відповідача щодо скасування рішень відділу державного архітектурно будівельного контролю, який утворений органом місцевого самоврядування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 28.11.2018 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 у справі №813/739/18 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 прийнято до провадження справу № 813/739/18 та призначено судове засідання на 5 лютого 2019 року.

Суд заслухав пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відділом державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради Львівської області було прийнято постанову №1-6/8 від 05.10.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дністер».

Відділом державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради Львівської області було прийнято постанову №1-10/69 від 22.11.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дністер».

Відділом державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради Львівської області було прийнято постанову № 11/70 від 22.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням № 3-н/пз від 23.01.2018 року головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Якимець Г.В., та Хар М.І., від було скасовано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.08.2017 року № м8/17пз; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.11.2017 року №8/19пз; постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.10.2017 року № 1-6/8; постанови про справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2017 року №11/70; постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.11.2017 року №10/69.

Не погодившись із діями та рішенням головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Якимець Г.В. та Хар М.І. щодо прийняття рішення № 3-н/пз від 23.01.2018 в частині скасування постанов посадових осіб відділу державного архітектурно будівельного контролю Трускавецької міської ради від 05.10.2017 № 1-6/8 від 22.11.2017 № 11/70 та від 22.11.2017 №10/69 позивач звернувся з позовом до суду.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з п.7, 8 ч.1 ст.7 цього Закону, управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом : надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів; виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів; центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Частиною першою статті 41 Закону № 3038-VI передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст.41 цього Закону, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п.п.1 п.2 Порядку №553, Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п.5 цього Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом шостим цього Порядку встановлено, що плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за не створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачені Законом №208/94-ВР визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 (далі - Порядок № 244).

Процедура розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється п.16-21 Порядку № 244.

Згідно з п.19 цього Порядку, доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015 (далі - Порядок №698).

Частиною дванадцятою статті 41 Закону № 3038-VI встановлені повноваження головного інспектора будівельного нагляду у разі виявлення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, зокрема згідно з підпунктом 6 головний інспектор будівельного нагляду має право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п.п.6 п.5 Порядку № 698 головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом № 3038-VI повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 (далі - Положення № 294), Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п.п.3, 4 Положення № 294 до повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України належить, зокрема, здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі об'єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності. Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань : проводить перевірки, зокрема, законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду; видає обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об'єктами нагляду; скасовує чи зупиняє дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених законом повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з одночасним складенням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Суд зазначає, що рішення (постанови), прийняті органом державного контролю у зв'язку з виявленням фактів порушень вимог містобудівного законодавства, не належать до категорії згаданих рішень, а порядок їх оскарження та скасування врегульовано спеціальними нормами закону.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Частиною 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено право особи на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд погоджується з твердження позивача про те, що у взаєминах, врегульованих положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Відповідач у відношенні до Позивача є органом державного архітектурно-будівельного нагляду, а Позивач у відношенні до Відповідача - об'єктом нагляду. Вказана специфіка взаємин не передбачає субординації, а відтак - і поняття «вищестоящий».

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено судовий порядок оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а загальне законодавство у сфері містобудівної діяльності підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Слід також зазначити, що за принципом пріоритетності спеціальної норми над загальною, положення Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Кодексу України про адміністративні правопорушення - є спеціальними у галузі містобудівного законодавства, а Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - загальними.

Суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що аналізуючи згадані правові норми можна зробити висновок про виключно судовий порядок оскарження постанов, винесених посадовими особами Позивача відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. п. З, 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 до повноважень Держархбудінспекції належить, зокрема, здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі об'єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності. Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: проводить перевірки, зокрема, законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду; видає обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об'єктами нагляду; скасовує чи зупиняє дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених законом повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з одночасним складенням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

При цьому слід зазначити, що кожен окремий факт прийняття об'єктами нагляду рішень із порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (яке може бути скасовано чи зупинено головним інспектором будівельного нагляду) - є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 96 і Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено вичерпний перелік адмінправопорушень, суб'єктами яких є посадові особи об'єктів нагляду.

Це, зокрема: порушення вимог закону та строків видачі (відмови у видачі) дозволу на виконання будівельних робіт, реєстрації (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі (відмови у видачі) сертифіката, який видається у разі прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, вимагання під час реєстрації такої декларації, видачі дозволів і сертифікатів документів, не передбачених законодавством, видача сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, збудованого з порушенням будівельних норм.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що законом не передбачено право головних інспекторів будівельного нагляду скасовувати рішення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності, прийняті об'єктами нагляду відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а також Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Що стосується питання, чи були спірні рішення прийняті в межах чинного законодавства суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд наголошує, що ні у судовому засіданні, ні у відзиві чи додаткових поясненнях, відповідач не обґрунтував та не довів, що його рішення були прийняті в межах чинного законодавства та, що постанови відділу державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради Львівської області постанову №1-6/8 від 05.10.2017 року, №1-10/69 від 22.11.2017 року, № 11/70 від 22.11.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дністер» були прийняті з порушенням законодавства.

Крім того, суд зазначає, що долучена відповідачем до матеріалів справи судова практика стосується питання чи вправі об'єкт нагляду оскаржувати рішення і дії Держархбудінспекції.

Суд зазначає, що вказане питання було досліджено Верховним Судом при розгляді справи №355/818/17 за касаційною скаргою Трускавецької міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018. У постанові від 28.11.2018 у цій справі Верховний Суд вказав, що «даний спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки він має всі ознаки публічно-правового спору, а саме: відповідачем виступає суб'єкт владних повноважень (ДАБІ України), оскаржувані рішення та припис є результатом здійснення цим суб'єктом публічно-владних управлінських функцій; позов подано органом місцевого самоврядування, право якого на звернення до суду визначено статтею 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". З огляду на вищезазначене Суд дійшов висновку про те, що Трускавецька міська рада має повноваження щодо звернення з адміністративним позовом для захисту прав та інтересів територіальної громади».

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, у цій справі - ДАБІ України.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

У зв'язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню йому в повному обсязі відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Якимець Г.В. та Хар М.І. щодо прийняття рішення № 3-н/пз від 23.01.2018 в частині скасування постанов посадових осіб відділу державного архітектурно будівельного контролю Трускавецької міської ради від 05.10.2017 № 1-6/8 від 22.11.2017 № 11/70 та від 22.11.2017 №10/69.

Визнати протиправним та скасувати рішення головних інспекторів будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Якимець Г.В. та Хар М.І., від 23.01.2018 року №3н/пз у частині, якою скасовано постанови посадових осіб відділу державного архітектурно - будівельного контролю Трускавецької міської ради: від 05.10.2017 № 1-6/8; від 22.11.2017 №11/70; від 22.11.2017 №10/69.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн сплаченого судового збору на користь Трускавецької міської ради (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2019.

Суддя Р.М. Брильовський