Справа № 620/167/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/167/19 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогою про визнання протиправною та скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 10.10.2018 року, ВП № 56193349, що винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року позов задоволено повністю.

Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.10.2018 у виконавчому провадженні ВП № 56193349 про закінчення виконавчого провадження - визнано протиправною та скасовано.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач та Міністерство оборони України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Станом на 04 березня 2019 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2018 року, постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.06.2017 року скасовано в частині зобов'язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про виплату йому одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалено нову постанову, якою зобов'язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_3, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразову грошову допомогу, внаслідок настання інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на день призначення одноразової грошової допомоги та забезпечити її виплату.

12.09.2017 Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 751/2132/17, на підставі якого відповідачем відкрито виконавче провадження ВП 56193349.

Як зазначено в оскаржуваній постанові: «Рішення суду виконано фактично. Згідно витягу з протоколу комісії МОУ від 10.09.2018 року розглянуто заяву ОСОБА_3 та прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в сумі 229 400 грн.»

10 жовтня 2018 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56193349.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII»), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно частини 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З постанови про закінчення виконавчого провадження № 56193349 від 10.10.2018 р. вбачається, що згідно з Витягу з протоколу комісії Міністерства оборони України від 10.09.2018 року розглянуто заяву ОСОБА_3 та прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 229 400 грн.

Рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 прийнято 07.09.2018 року.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, призначену допомогу в сумі 229400 грн, обчислено Міністерством оборони України з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», а саме 1147 грн (229400 грн/200 = 1147 грн).

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду зобов'язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, внаслідок настання інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, саме станом на день призначення одноразової грошової допомоги.

Оскільки допомога позивачеві призначена у вересні 2018 року, а тому і обрахунок суми допомоги повинен проводитись з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений Законом саме на цю дату.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Вказане свідчить про те, що сума прожиткового розміру, що повинна бути взята за основу для обчислення одноразової грошової допомоги позивачеві є - 1941 грн, а тому 200 її розмірів, відповідно, становлять суму 388200 грн (200*1841 грн).

Зважаючи на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерством оборони України не в повному обсязі виконано рішення суду, що фактично унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстав повного виконання рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності дій по прийняттю постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому спірна постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, апеляційні скарги є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2019 року.