Справа № 560/277/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/277/19
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури щодо розгляду заяв ОСОБА_2, які подані на особистих прийомах 18.01.2018 та 05.02.2018;

- зобов'язати Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури виконати покладені на нього обов'язки: притягнути до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та надати змістовну відповідь по проведеній роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.01.2018 на особистому прийомі прокурора Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури подала заяву, в якій вказувала на вчинення свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 правопорушень, відповідальність за які передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, 05.02.2018 на особистому прийомі прокурора Городоцької місцевої прокуратури подала заяву, в якій вказувала на вчинення ОСОБА_5 злочину.

Однак, на подані заяви позивач не отримала відповіді, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Ухвалою від 29.01.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, оскільки у поданій позовній заяві суд виявив недоліки, а саме, у позовній заяві позивач не вказала причин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, та не надала докази на їх підтвердження.

07.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про поновлення строку звернення до суду та надала докази, які підтверджують поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 13.02.2019 суд відкрив провадження в даній справі у порядку спрощеного провадження без виклику осіб.

Від представника відповідача 28.02.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявленого ОСОБА_1 позову, вказав, що звернення ОСОБА_2 від 18.01.2018 не є зверненням, в розумінні Закону України "Про звернення громадян", а подана в рамках кримінального провадження, тому перевірка доводів, викладених у заяві не проводилася, її положення враховано під час розгляду кримінального провадження відносно позивача.

Крім цього, відповідач вказує на те, що за наслідками розгляду звернення позивача від 05.02.2018, відповідач листом від 06.02.2018 №68-217-17 повідомлено ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури відсутні.

Разом з тим просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки вважає, що позивач звернулася до суду з порушенням шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду, а також вказав на те, що відділ місцевої прокуратури та Городоцька місцева прокуратура не є юридичними особами у понятті, визначеному ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та не є самостійними юридичними особами, а є структурними підрозділами, а тому відповідачами бути не можуть.

Суд не погоджується із вказаними твердження представника відповідача та зазначає, що згідно п. 9 ст. 4 КАС України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, відповідачем є суб'єкт владних повноважень, яким є Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури.

Суд також відхиляє, як необґрунтоване, твердження відповідача щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, оскільки питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду суд вирішив під час відкриття провадження у даній справі ухвалою від 13.02.2019, в якій клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнив, визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновив ОСОБА_1 строк на оскарження бездіяльності Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури щодо розгляду заяв ОСОБА_2 18.01.2018 та 05.02.2018.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Суд встановив, що 18.01.2018 на особистому прийомі прокурора Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 подала заяву, в якій вказувала на вчинення свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 правопорушень, відповідальність за які передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, 05.02.2018 на особистому прийомі прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 подала заяву, в якій вказувала на вчинення ОСОБА_5 злочину та позивач просила вжити необхідних заходів.

Не отримавши відповіді, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно до ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону, відповідно до якої, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 3 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як зазначив у поданому відзиві відповідач, звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 не є зверненням, в розумінні Закону України "Про звернення громадян", а подана в рамках кримінального провадження, таким чином перевірка доводів, викладених у заяві не проводилася, її положення враховано під час розгляду кримінального провадження відносно позивача.

Однак суд вважає дане твердження відповідача безпідставним та зазначає, що звернення ОСОБА_1 відповідає поняттю звернення, в розумінні Закону України "Про звернення громадян", а тому відповідач був зобов'язаний розглянути подану заяву в порядку, у спосіб та строки, визначені Законом України "Про звернення громадян".

Разом з тим, відповідач вказує на те, що за наслідками розгляду звернення позивача від 05.02.2018, відповідач листом від 06.02.2018 №68-217-17 повідомлено ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Суд, дослідивши зазначений лист-відповідь, встановив наступне.

Належним доказом щодо строку та самого факту надання відповіді позивачу є або дата, засвідчена власноручним підписом одержувача, або дані про отримання заявником відповідного листа з відміткою на рекомендованому повідомленні, у разі надіслання таких відповідей засобами поштового зв'язку.

Проте жодних відомостей про факт отримання ОСОБА_1 листа-відповіді від 06.02.2018 №68-217-17 відповідач не надав, доказом повідомлення особи не може бути дата та вихідний номер, вказані на листі, оскільки наявність таких є елементом діловодства Прокуратури, проте жодним чином не може бути беззаперечним доказом того, що заявнику вказаний лист був направлений поштою та отриманий нею відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 не були розглянуті належним чином, а також відповідачем не надано відповідей по суті на звернення від 18.01.2018 та від 05.02.2018.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку у спірних правовідносинах мала місце бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 18.01.2018 та від 05.02.2018 та повідомлення заявника про розгляд її заяв, що є порушенням вищевказаних норм Закону України "Про звернення громадян", відтак позовні вимоги в частині визнання бездіяльності Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури щодо розгляду заяв ОСОБА_2, які подані на особистих прийомах 18.01.2018 та 05.02.2018 протиправною є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога зобов'язати Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури виконати покладені на нього обов'язки: притягнути до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та надати змістовну відповідь по проведеній роботі задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, ці закони та підзаконні акти дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

В той же час, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності, тобто перевірки рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на предмет дотримання ним при їх прийнятті (вчиненні) встановлених законом обов'язкових вимог.

Таким чином, позовна вимога щодо зобов'язання Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури виконати покладені на нього обов'язки: притягнути до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оскільки, позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору та не сплачувала його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 18.01.2018 та 05.02.2018, які подані на особистих прийомах.

Зобов'язати Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури розглянути заяви ОСОБА_1 18.01.2018 та від 05.02.2018, які подані на особистих прийомах, згідно вимог Закону України "Про звернення громадян" та повідомити заявника про результати їх розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 березня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Подільська, 63, с. Нетечинці, Віньковецький район, Хмельницька область, 32526 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури (вул. Лесі Українки, 3, смт. Віньківці, Віньковецький район, Хмельницька область, 32500

Головуючий суддя ОСОБА_6