Справа № 140/218/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/218/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо повторного не розгляду звернень до військової прокуратури Луцького гарнізону від 03 серпня 2015 року та до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 жовтня 2015 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 відкрито провадження у даній справі та відповідно до пункту першого частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (а. с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 травня 2014 року позивач вступив до лав Збройних Сил України, з 29 травня 2015 року прийнятий на військову службу за контрактом осіб солдатського складу, з 23 січня 2015 року по 16 листопада 2015 року проходив військову службу на посаді водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що під час проходження військової служби зіткнувся з порушенням його трудових прав.

03 серпня 2015 року позивач звернувся з письмовим зверненням до військової прокуратури Луцького гарнізону щодо порушення посадовими особами Ківерцівського районного військового комісаріату умов контракту, а саме: гарантування п`ятиденного робочого тижня, право на вихідні у святкові дні, компенсації за понадурочні роботи, притягнення до відповідальності винних осіб у порушенні його трудових прав,проте зазначену заяву військова прокуратура Луцького гарнізону направила для розгляду ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що позивача було письмово повідомлено листом від 04 серпня 2015 року №3605вих-15.

14 серпня 2015 року він був викликаний до відповідача, де від нього вимагалося надати пояснення з приводу обставин, що досліджувались в ході службового розслідування про порушення ним Інструкції з діловодства в Ківерцівському районному військовому комісаріаті. У зв`язку з цим позивач попросив у службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 надати для ознайомлення наказ, на підставі якого проводиться щодо нього службового розслідування.

Позивачу був наданий наказ військового комісара відповідача №197-агд від 12 серпня 2015 року про проведення службового розслідування по факту порушень посадовими особами Ківерцівського районного військового комісаріату вимог Інструкції з діловодства в Збройних Силах України. 14 серпня 2015 року позивач надав письмове пояснення в рамках службового розслідування, яке згідно наказу №197-агд від 12 серпня 2015 року мало тривати до 20 серпня 2015 року. Позивач зазначає, що він не був повідомлений про результати розслідування, у зв`язку з чим записався на особистий прийом до військового комісара відповідача, однак останнього не виявилося на робочому місці.

21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив письмово повідомити про результати розгляду звернення від 03 серпня 2015 року щодо порушення його трудових прав військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 та надати усі матеріали розгляду даного звернення, яке адресоване військовому прокурору Луцького гарнізону.

28 грудня 2015 року позивач отримав відповідь на подані заяви, з яких слідувало, що позивачу за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу від 12 серпня 2015 року №197-агд оголошено догану. Крім того повідомлено, що звернення від 21 жовтня 2015 року щодо результатів звернення розглядатись не буде, оскільки заява від 03 серпня 2015 року вже розглянута і позивача повідомлено про її результати. А повторні звернення від одного самого заявника стосовного одного і того ж питання, адресовані одному і тому ж органу не підлягають повторному розгляду.

Позивач, вважаючи, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його заяви від 03 серпня 2015 року, а також про відмову на його звернення від 21 жовтня 2015 року щодо надання всіх матеріалів щодо розгляду звернення від 03 серпня 2015 року військовою прокуратурою Луцького гарнізону, оскаржив такі дії до суду.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року.

На виконання вказаного рішення було відкрито виконавче провадження, з матеріалів якого слідує, що 29.06.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням судового рішення.

З огляду на викладене, позивач просить визнати протиправними дії Волинського ОВК щодо повторного не розгляду його звернень від 03 серпня 2015 року до військової прокуратури Луцького гарнізону та від 21 жовтня 2015 року.

У поданому суду відзиві на позовну заяву (а.с. 35-37) відповідач проти позовних вимог заперечив та зазначив, що з огляду на той факт, що ОСОБА_1 тривалий час перебував в зоні АТО, тому у відповідача не було належної можливості для виконання виконавчого листа №598/2016 щодо розгляду звернень ОСОБА_1 .

Однак, 26 червня 2017 року листом №ППР/2614 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідь на звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року, яка була надіслана на адресу останнього та на адресу Головного територіального управління юстиції у Волинській області. У даному листі повідомлялось, що ІНФОРМАЦІЯ_2 були вжиті належні заходи щодо дотримання законності при плануванні службового розпорядку дня у підпорядкованих військових комісаріатах.

У зв`язку з повним фактичним виконання рішення суду щодо розгляду звернень ОСОБА_1 , заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 29 червня 2017 року, з якої слідує, що звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року повторно розглянуті у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач підтримує доводи, викладені в позовній заяві (а. с. 41-42).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23 січня 2015 року по 16 листопада 2015 року проходив військову службу на посаді водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03 серпня 2015 року позивач звернувся з письмовою скаргою до військової прокуратури Луцького гарнізону в якій просив: провести перевірку законності наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 від 18 квітня 2015 року, оформленого «Планом проведення парко-господарського дня у Ківерцівському районному військовому комісаріаті в кінці тижня кожної суботи» та залучення його до виконання цього наказу; провести перевірку законності залучення його до надурочних робіт у кількості не менше 211 годин за обставин, зазначених в цьому зверненні; вжити заходів щодо гарантування йому чинним законодавством та контрактом права на 5-денний робочий тиждень; вжити заходів щодо поновлення його прав, а саме здійснити компенсацію за понадурочні роботи; вирішити питання про притягнення до юридичної відповідальності осіб, винних у порушенні його трудових прав (а. с. 7-8).

Як слідує з матеріалів справи, листом військової прокуратури Луцького гарнізону від 04 серпня 2015 року №3605 вих-15 ОСОБА_1 було повідомлено, що його заяву від 03 серпня 2015 року щодо порушення посадовими особами Ківерцівського районного військового комісаріату умов контракту направлено для розгляду військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким про результати розгляду вищезазначеного звернення буде повідомлено позивача.

Крім того, що з метою з`ясування причин та вжиття заходів щодо недопущення в подальшому порушень вимог Інструкції з діловодства в Збройних Силах України в Ківерцівському районному військовому комісаріаті військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 був виданий наказ від 12 серпня 2015 року №197-агд «Про проведення службового розслідування по факту порушень посадовими особами Ківерцівського районного військового комісаріату вимог Інструкції з діловодства в Збройних Силах України». На підставі даного наказу позивачем було надано пояснення від 14 серпня 2015 року особі, що проводить службове розслідування.

Також 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_3 звернення від 21 жовтня 2015 року, в якому просив письмово повідомити його про результати проведеного розгляду його звернення від 03 серпня 2015 року про порушення його трудових прав. Водночас позивач просив надати всі матеріали проведеного розгляду зазначеного його звернення про порушення його трудових прав, а також надати належним чином завірені копії цих матеріалів (а.с.9).

У відповіді на це звернення відповідач повідомив позивача про те, що його звернення по факту порушення його трудових прав було розглянуто та надано відповідь на вказане звернення. Одночасно ОСОБА_1 було повідомлено, що у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Будучи не згідним з таким розглядом його звернень, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №598/2016 від 15 липня 2017 року (а. с. 15) та відкрито виконавче провадження ВП №51881435 від 08.08.2016 (а. с. 17).

У зв`язку з фактичним виконанням виконавчого листа №598/2016, 29 червня 2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, з якої слідує, що звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року повторно розглянуті у встановленому законом порядку (а. с. 28).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Дана стаття закріплює одну з основоположних засад взаємовідносин держави і людини право звернення з індивідуальними і колективними зверненнями. Конституція гарантує громадянам право направляти як індивідуальні, так і колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб. Це важлива ознака конституційного ладу України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України «Про звернення громадян» (надалі Закон №393/96-ВР). Даний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частинами першої сьомою статті 5 цього ж Закону визначено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні гарячі лінії та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно із частинами першою третьою статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як було встановлено судом, 03 серпня 2018 року та 21 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із відповідними зверненнями, в якому просив надати відповіді на ряд питань.

У відповідь на вказані звернення, листом від 26 червня 2017 року №ППР/2614 Волинський ОВК надав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 були вжиті належні заходи щодо дотримання законності при плануванні службового розпорядку дня у підпорядкованих військових комісаріатах (а. с. 27).

Проаналізувавши зміст поставлених у зверненнях питань та зміст відповіді на них, суд вважає, що відповідачем в межах своєї компетенції у повному обсязі та у відповідності до норм чинного законодавства підготовлено письмову відповідь на звернення позивача від 03 серпня 2018 року та 21 жовтня 2015 року.

Вказана обставина підтверджується також постановою про закінчення виконавчого провадження 29 червня 2017 року, яка винесена заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П., з якої слідує, що звернення ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року повторно розглянуті у встановленому законом порядку

Разом з тим, як слідує з позовної заяви, позивач суб`єктивно не погоджується із результатом розгляду вказаних звернень та змістом наданих відповідей, оскільки вважає, що дані звернення не розглянуті у встановленому законом порядку.

Однак, суд вважає, що незгода позивача з результатом розгляду його звернень, а також надання відповіді, оформленої не у спосіб, що бажав позивач, не може бути підставою для визнання дій протиправними щодо повторного не розгляду його звернень.

Тому, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо повторного не розгляду звернень до військової прокуратури Луцького гарнізону від 03 серпня 2015 року та до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 жовтня 2015 року до задоволення не підлягають, оскільки вказані звернення вже розглянуто відповідачем.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність своїх дій щодо розгляду оскаржуваних звернень, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк