Справа № 521/2663/19
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 521/2663/19
Провадження № 2-а/521/81/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання - Коновалової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління державного-архітектурного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №045/19 від 28.01.2019 року, постанови по справі про адміністративне правопорушення №740/18 від 22.10.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління державного-архітектурного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №045/19 від 28.01.2019 року, постанови по справі про адміністративне правопорушення №740/18 від 22.10.2018 року, посилаючись на наступне.

04.02.2019 року ОСОБА_1 отримала постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР №045/19 від 28.01.2019 року, якою її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень та постанову №740/18 від 22.10.2018 року, якою її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень.

Вважаючи вищевказані постанови незаконними, позивачка просила суд винести рішення, у якому поновити строк на оскарження постанови №740/18 від 22.10.2018 року та постанови №740/18 від 22.10.2018 року, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №045/19 від 28.01.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №740/18 від 22.10.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачка у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача Управління державного-архітектурного контролю Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про порядок розгляду справи, а також письмових заперечень проти позову до суду не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року, "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" № 208/94-ВР від 14.10.1994 року, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9.07.2014 року № 294 .

Ухвалою суду від 14.02.2019 було відкрито провадження по справі, оскільки суд визнав можливим поновити позивачці строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

У копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №740/18 від 22.10.2018 року зазначено, що відповідно до листа № 1015-01/11-10102 від 13.06.2016 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за результатами позапланової перевірки на місці за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 було розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення без отримання права на їх виконання, чим порушено ч. 1 ст. 34., ч.1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної-діяльності». ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, складено відповідний акт перевірки, протокол та видано припис про усунення виявлених порушень від 04.12.2015 року з терміном виконання до 04.01.2016 року. За результатами позапланової перевірки 17.03.2016 року проведеної співробітниками Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області було встановлено, що ОСОБА_1 вимоги припису про усунення порушення від 04.12.2015 року не виконані, про що складено відповідний акт, протокол про адміністративне правопорушення та вжито заходів щодо притягнення ОСОБА_1

Також, згідно постанови №740/18 від 22.10.2018 року конфігурація нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була змінена, а саме: в будівлі магазину було утворено нове приміщення № 42 , а згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, які б засвідчили отримання права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за вищезазначеною адресою.

З тексту зазначеної постанови вбачається, що в ході проведення перевірки 08.10.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельної контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 були складенні акт перевірки №626/18 від 09.10.2018 року, припис про усунення виявлених порушень від 09.10.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року.

Згідно постанови №740/18 від 22.10.2018 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно тексту постанови №045/19 від 08.01.2019 року в ході проведення позапланової перевірки 14.01.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельної контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 , встановлено, що новоутворене приміщення АДРЕСА_2 , експлуатується без внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, щодо реєстрації документів, які б засвідчили отримання права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, про що були складенні акт перевірки №000029 від 15.01.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року.

Згідно постанови №045/19 від 28.01.2019 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом було встановлено, що в постановах міститься неправдива інформація стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за результатами перевірки в 2016 році, оскільки постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльність: органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М. по справі про адміністративне правопорушення №226 від 25 березня 2016 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляд штрафу в розмірі 6800 гривень 00, було скасовано Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2016 року.

Також, судом встановлено, що позивачка не отримувала вказані в оскаржуваних постановах: протокол про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2018 року, акт № 000697 від 09 жовтня 2018 року та припис №626/18/18 від 09 жовтня 2018 року. Постанову №740/18 від 22.10.2018 та № 045/19 від 28.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивачкою було отримано тільки 04.02.2019 року.

Позивачка є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , цей факт визнається відповідачем у тексті оскаржуваної постанови №740/18 від 22.10.2018 року, тому відповідно ч. 1 ст. 78 КАСУ не підлягає доказуванню.

Суд акцентує увагу, що під час перевірок органами управління державного-архітектурного контролю Одеської міської ради, на підставі яких було винесено спірні постанови, жодного разу не було проведено технічну інвентаризацію об`єкта, посадовими особами не було проведено обмір будівлі магазину, не досліджено план будинку, не проводилось обміру зовнішніх геометричних розмірів, не перевірялась відповідність фактичної конфігурації приміщення плану будинку та техпаспорту будівлі.

Відповідно до вимог ст. ст. 321, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля споруда або піше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування статті 376 ЦК України» (про правовий режим самочинного будівництва), в якому зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженої о проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6- 130-цс від 04.12.2013 року, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності.

Відповідно до Постанови КМУ від 7.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», до переліку входять роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), роботи із заміни покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами, виконання яких не передбачає втручання в несучі конструкції.

Судом встановлено, що позивачка не проводила будь-яких будівельних робіт стосовно належного їй нежитлового приміщення, які потребують одержання дозвільних документів на експлуатацію,

Даний факт підтверджує копія рішення від 19.12.2018 року Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 520/110/17 за позовною заявою Одеської міської ради про приведення самочинно реконструйованого нежитлового приміщення у відповідність до технічного паспорту, згідно якого у задоволенні позовної заяви Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ППТБ «НАЧАЛО», про приведення самочинно реконструйованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до технічного паспорту відмовлено повністю.

Також, даний факт підтверджує висновку експерта Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 18-1052 від 12 жовтня 2018 року. З висновку експерта вбачається, що на об`єкті було проведено роботи перепланування, зі зміною загальної, торгівельної (основної) та допоміжної площі рахунок демонтажу та влаштування перегородок без порушення капітальних несучі конструкцій, заміну існуючих заповнень віконних та дверних блоків, улаштування та закриття дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, змінено конфігурації будівлі магазину, без зміни зовнішніх геометричних розмірів його фундаментів плані, внаслідок зведення однієї стіни, без влаштування фундаменту та влаштування перекриття. Враховуючи викладене, експертом зроблено висновок, що виконані будівельні роботи, не є реконструкцією, а тому, не потребують дозвільних документів та не є самочинним будівництвом.

А також, даний факт підтверджує копія листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 02.03.2018 року №490314.752.17.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України встановлено, що основними завданнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме:

-підготовка і внесення на розгляд Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до компетенції Державної архітектурно-будівельної інспекції України;

-здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

-здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;

-виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках;

-ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт за своєю правовою природою - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, так як безпосередньо не спричиняє виникнення зміну чи припинення прав та обов`язків осіб, інтересів яких він стосується.

Водночас, суд звертає увагу, що задокументовані оскаржуваним актом порушення можуть бути підставою для прийняття відповідачем певних рішень. Тому оцінка обставинам, які викладені у акті перевірки (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Судом враховано, що матеріали справи не містять акту перевірки, а також вказаних у постанові приписів.

Згідно ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача своїм правом явки у судові засідання, а також правом надання письмових заперечень скористався на свій розсуд, доказів щодо правомірності, оскаржуваних постанов не надав.

Згідно зі ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, що затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики Україні від 24 травня 2001 р. N 127. Згідно пункту 3.2 Інструкції не належать до самочинного будівництва:

-у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов`язані з змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушенні несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, заскленні балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах перестановка в межах призначених приміщень, обладнання;

-поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень;

-заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5 %).

Згідно Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл та не вимагається введення в експлуатацію, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406, а саме згідно з п.п. 1,2,4,9,13,14 даного Переліку: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI); роботи із заміни покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами виконання яких не передбачає втручання в несучі конструкції; заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних блоків; відновлення елементів благоустрою, визначених Законом України «Про благоустрій населених пунктів»; відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів; монтаж протипожежних воріт (штор), дверей, клапанів і вікон, пристроїв для блискавкозахисту будівель та споруд.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено застосування відповідальності тільки разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам та порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил.

Частиною 1 ст. 4 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення сфері містобудівної діяльності" визначено, що порядок накладення штрафів з правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрі України, провадження у справі про правопорушення у сфер містобудівної діяльності не може бути розпочате, а розпочате провадження підлягає закриттю в разі:

відсутності події і складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

втрати чинності відповідним положенням Закону, яке передбачає відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності

наявності за тим самим фактом вчиненого правопорушення щодо суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення штрафу або нескасованої постанови про закриття справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про перебування юридичної особи у стані припинення шляхом ліквідації (перебування фізичної особи - підприємця у стані припинення підприємницької діяльності) або про державну реєстрацію її припинення (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця).

Також, відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ст. 20 КАС України вказано, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд вважає за можливе задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності",ст. 49 ЗУ"Про регулювання містобудівної діяльності" ст. ст. 96, 251 188-42 КпАП України, ст. 319, 321,376, 391 ЦК України ст.ст. 20, 72, 73 ,77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративним позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління державного-архітектурного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №045/19 від 28.01.2019 року, постанови по справі про адміністративне правопорушення №740/18 від 22.10.2018 року - задовольнити.

Постанову заступника начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича №045/19 від 28.01.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - скасувати.

Провадження по справі, за постановою заступника начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича №045/19 від 28.01.2019 року відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, - закрити.

Постанову заступника начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича №740/18 від 22.10.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок - скасувати.

Провадження по справі, за постановою заступника начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Руслана Костянтиновича №740/18 від 22.10.2018 року відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення , - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.А. Бобуйок