Справа № 235/697/19
Суддя: Бородавка К. П.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 235/697/19
Провадження №2-а/235/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Бородавки К.П.,

за участю секретаря судового засідання Григор'євої С.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора В2Р3Б3 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта Нечепоренка Дениса Ігоровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР №879290 від 23.01.2019 інспектора В2Р3Б3 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта Нечепоренка Дениса Ігоровича (далі - відповідач) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та звільнити позивача від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, в зв'язку з його малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

В обґрунтування позову зазначено, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, а сама постанова є незаконною. 23.01.2019, приблизно о 03 годині 00 хвилин, позивач рухався на автомобілі Ford Focus, державний номер НОМЕР_1, зі сторони м.Дніпро в напрямку м.Покровськ Донецької області. Перед початком руху він перевірив, що автомобіль технічно справний, в тому числі, горіли обидві фари ближнього світла, дальнього світла та габарити і поворотники. Виїжджаючи з м.Дніпро, автомобіль лівим переднім колесом потрапив у яму, що була на дорожньому покритті, після чого пропало світло на обох фарах (лівій та правій). Після вимушеної зупинки при огляді автомобіля встановлено, що на обох фарах відійшли клеми. Позивачу вдалося підключити світло лише на правій фарі. У зв'язку з тим, що подія трапилася вночі, на відстані майже 200 км від дому, у позивача була відсутня можливість відремонтувати авто або залишити його на місці, тому він був вимушений рухатися далі.

В населеному пункті Слобожанське Дніпровського району по вул.Харківська, 31, близько 03.00 години позивач був зупинений інспектором В2Р3Б3 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом Нечепоренком Д.І., який після перевірки документів, незважаючи на пояснення позивача, виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, на якому не горіла ліва фара у темну пору доби.

Також позивач посилається на те, що за приписами ч.3 ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. В порушення приписів ст.276 КУпАП інспектор виніс постанову та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові. Позивач підтвердив, що в день, зазначений в оскаржуваній постанові, він дійсно вночі керував автомобілем Ford Focus, державний номер НОМЕР_1, ліва фара якого не горіла, оскільки він по дорозі в'їхав в яму, але припинити рух він не міг, адже йому потрібно було бути на роботі о 09.00 годині ранку, крім того, вказана подія мала місце 23.01.2019, взимку, коли вночі було дуже холодно. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду від 06.03.2019 за заявою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вказане управління залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (далі - 3-тя особа, Управління).

Представник Управління в судове засідання не прибув, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просить розглянути справу без участі 3-ї особи та в позові відмовити в повному обсязі.

Мотиви незгоди зводяться до того, що оскаржувана постанова винесена відповідачем в межах повноважень, законно та обґрунтовано, з урахуванням приписів Закону України № 596-УІІІ від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та який набрав чинності 08.08.2015.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову та пояснень 3-ї особи, дослідивши наявні по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

23.01.2019 відповідачем відносно позивача винесена оскаржувана постанова серії АР №879290 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови позивач 23.01.2019 о 03.20 годині в смт.Слобожанське Дніпровського району, вул.Харківська, 31, керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1, який має несправності зовнішніх світлових приладів, а саме: не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Підписом позивача підтверджується факт отримання зазначеної постанови (а.с.6).

Суд зазначає, що за приписами ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За висновком Конституційного Суду України, наведеним в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі №1-11/2015, положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Одночасно у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Приписами ч.5 ст.258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючи наведені висновки Конституційного Суду України та норми КУпАП, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а доводи позивача з цього приводу є помилковими та не заслуговують на увагу.

З приводу виявленого відповідачем порушення позивачем Правил дорожнього руху, за яке останній оскаржуваною постановою притягнутий до адміністративної відповідальності, суд зауважує таке.

Приписами п.31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

За імперативними нормами п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності - якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.«в» пп.31.4.3.).

Відповідно до п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9. та 9.11 цих Правил.

Так, п.9.9 ПДР передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі вимушеної зупинки на дорозі, зокрема, на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами (п.«в»).

Приписами п.9.11 ПДР передбачено, що якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в пп.«б» п.9.10 цих Правил.

Таким чином, в ПДР наявний вичерпний перелік несправностей світлових приладів, за наявності яких дозволено продовжувати рух транспортним засобом до місця стоянки чи ремонту або усунути несправності на місці.

В інших випадках, у разі наявності несправностей світлових приладів рух транспортним засобом заборонено.

Суд відмічає, що приписами п.31.6 (б) ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє констатувати, що п.31.4 ПДР встановлений перелік випадків, коли водій за наявності несправностей може продовжувати рух транспортним засобом; разом з тим в п.31.6 (б) ПДР визначені імперативні правила, за якими у визначених випадках рух транспортного засобу заборонено за будь-яких умов, зокрема, якщо в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Матеріалами справи підтверджено, позивачем визнано, що він в темну пору доби керував транспортним засобом, в якому не горіла лампа лівої фари, про таку несправність автомобіля йому було відомо, однак він, не усунувши несправність керованого ним транспортного засобу, хоча згідно п.31.4.3 (в) водій повинен вжити заходів для усунення порушення, продовжив керування таким автомобілем з несправними зовнішніми світловими приладами аж до зупинки його працівниками патрульної поліції.

Відсутність можливості відремонтувати транспортний засіб, залишити його на місці, як і необхідність своєчасного прибуття на місце роботи та холодна пора року, про що зазначає позивач, не визначені законодавцем як виключні підстави, за яких можливо продовжити рух транспортного засобу з несправним зовнішнім світловим приладом - лампою лівої фари в режимі ближнього світла. При цьому суддя зазначає, що ст.14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Отже, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

За викладених обставин, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статями 2, 77, 205, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання - АДРЕСА_1) до інспектора В2Р3Б3 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта Нечепоренка Дениса Ігоровича (місцезнаходження - Дніпропетровська область, смт.Слобожанське, вул.Теплична, 8), третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження - м.Дніпро,пл.Троїцька, 2а), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.П. Бородавка