Справа № 320/480/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Київ № 320/480/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та просить суд:

визнати протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця у розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки № 1160 від 29.11.2018 та грошового атестату № 28, виданого ГУВВ МВС України, в тому числі з урахуванням наступних виплат: премії у сумі 15 800,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 18 700,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8 418,58 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення - 18 701,56 грн., вихідної допомоги при звільненні - 159 485,37 грн., шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням та виплачувати у відповідному розмірі у подальшому, починаючи з 06.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у грудні 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про надання інформації щодо врахування йому при нарахуванні та обчисленні пенсії в грудні 2013 року усіх видів грошового забезпечення та виплат, які зазначені у архівній довідці № 1160 та грошовому атестаті № 28, та у випадку, якщо зазначені суми не було враховано, просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених видів грошового забезпечення, однак відповідач повідомив, що пенсію призначено відповідно до чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні.

На думку позивача, вказані дії є протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Представник відповідача 26.02.2019 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки вважає, що перерахунок пенсії позивача здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Частиною 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 06.12.2013 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0082828 та посвідчення серії ААБ № 031819, виданого 15.11.2016, позивач є інвалідом другої групи, у зв'язку з чим з 07.08.2018 на підставі поданої заяви його переведено на пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2, виданим 20.08.2018.

Позивач 04.12.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, у якій просив надати інформацію щодо урахування йому при обчисленні та нарахуванні пенсії в грудні 2013 року усіх видів грошового забезпечення та виплат, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 18 700,00 грн., премії - 15 800,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8 418,58 грн., вихідної матеріальної допомоги - 159 485,37 грн., які зазначені у архівній довідці № 1160 та грошовому атестаті № 28, та у випадку, якщо зазначені суми не було враховано, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених видів грошового забезпечення та виплатити йому суму недоотриманої пенсії.

Листом від 22.12.2018 № 140330/02 відповідач повідомив, що пенсію позивачеві призначено з 06.12.2013 у розмірі 70 % від грошового забезпечення на підставі документів, наданих уповноваженим структурним підрозділом, у тому числі грошового атестата та довідки про чотири додаткові види забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Вказав, що оскільки ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не передбачають такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошова допомога в разі звільнення з військової служби, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону, пенсію призначено відповідно до чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні.

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нормами абз. 1 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) встановлено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

З наведених положень слідує, що не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обрахуванні пенсії, а лише ті, які носять щомісячний (постійний) характер та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 10-1 Закону № 2011 також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі - Інструкція № 260).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 Інструкції № 260).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011 відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні бути враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі №21-70а15 та Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 272/963/17.

Судом встановлено, що згідно довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 26.03.2018 № 22/6-71839 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та від 30.08.2017 № 704, розмір грошового забезпечення відповідно до норм, чинних на 01.03.2018 за посадою - начальник режимно-секретного відділу ГУ ВВ МВС України складається з посадового окладу - 8 800,00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням (полковник) - 1 480,00 грн., надбавки за вислугу років (50 %) - 5 180,00 грн., загальна сума становить 15 540,00 грн.

Відповідно до архівної довідки від 29.11.2018 № 1160, виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії України, полковнику ОСОБА_1 за період проходження служби в ГУ ВВ МВС України з 01.01.2011 по 05.12.2013 було нараховано матеріальну допомогу, одноразову грошову винагороду на оздоровлення, компенсацію за відпустку, премію та вихідну допомогу при звільненні, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, крім останньої.

З розрахунку пенсії по інвалідності станом на 05.10.2018 вбачається, що основний розмір пенсії позивача становить 80 % грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислено розмір пенсії, зокрема отриманої ним премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги при звільненні.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру пенсії за вислугу років відповідачем неправомірно не включено до складу грошового забезпечення матеріальну допомогу, одноразову грошову винагороду на оздоровлення, компенсацію за відпустку та премію, що в свою чергу призвело до неправильного розрахунку розміру пенсії, яка підлягає до виплати.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця у розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки № 1160 від 29.11.2018 та грошового атестату № 28, виданого ГУВВ МВС України, в тому числі з урахуванням наступних виплат: премії у сумі 15 800,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 18 700,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8 418,58 грн. та матеріальної допомоги на оздоровлення - 18 701,56 грн., шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця, починаючи з 06.12.2013 та виплачувати її у відповідному розмірі у подальшому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2011 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Так, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 04.12.2018, тому відповідачу слід здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2019.

Вимога виплачувати перераховану пенсію у подальшому є передчасною, оскільки позивач не надав доказів того, що відповідачем буде порушено порядок виплати та нарахування пенсії в майбутньому.

Також суд зважає на приписи ч. 2 ст. 6 КАС України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016 у справі «Петриченко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). При цьому Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Європейського Суду з прав людини національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця у розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до довідки № 1160 від 29.11.2018 та грошового атестату № 28, виданого ГУВВ МВС України, в тому числі з урахуванням наступних виплат: премії у сумі 15 800,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 18 700,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8 418,58 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення - 18 701,56 грн., шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 01.01.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.