Справа № 640/20518/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 березня 2019 року м. Київ № 640/20518/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України
до ОСОБА_1
про знесення обєкта самочинного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про знесення обєкта самочинного будівництва (магазин) за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Бобриця, вул. Білогородська, 28, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:051:0089 з компенсацією витрат за рахунок громадянина ОСОБА_1.

У п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

На виконання ч.3 ст.171 КАС України 28.12.2018 року судом до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації направлено лист щодо надання інформації про місце проживання (перебування) ОСОБА_1.

Відповідь на вказаний лист надійшла до загального відділу документального обігу Окружного адміністративного суду міста Києва 24.01.2019 року.

Відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, згідно ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.94 КАС України).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст.94 КАС України).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.94 КАС України).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.94 КАС України).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.94 КАС України).

У ч.1 ст.25 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Водночас, у листі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109/05/50-347 від 17.01.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.11.2010 року по 25.02.2016 року.

Отже, станом на час звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до суду з даним позовом відсутні відомості на підтвердження реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання або перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, яка вказана у позовній заяві.

Наведені обставини позбавляють можливості вирішити питання щодо дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобовязати позивача надати належні докази на підтвердження місця проживання/реєстрації ОСОБА_1 для зясування належної підсудності даного спору.

Крім того, згідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час винесення оскаржуваних рішень) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, в редакції КАС України на час звернення до суду з даним позовом відповідно до абз.2 ч.2 ст.122 КАС України встановлено для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про знесення обєкта самочинного будівництва. У приписі від 26.07.2017 року №С-2607/5 зазначено про встановлення відповідачу до 18.08.2017 року для добровільного знесення будівлі магазину та приведення земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вул. Білогородська, 28 в первісний стан.

А отже саме з вказаного часу обчислюється тримісячний строк для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

При цьому, дану позовну заяву подано до суду позивачем 05.12.2018 року (зареєстровано канцелярією суду).

У позовній заяві Державною архітектурно-будівельною інспекцією України заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду. У вказаному клопотанні позивач зазначає, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.2018 року у справі №369/1554/18 закрито провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про знесення обєкту самочинного будівництва. Підставою для закриття провадження у справ була Постанова ОСОБА_2 Верховного суду від 11.04.2018 року у справі №161/14920/16-а, відповідно до якої спори за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України про знесення обєктів самочинного будівництва підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Позивачем також зазначено, що копію ухвали у справі від 10.10.2018 року у справі №369/1554/18 ним отримано 02.11.2018 року.

Однак, суд критично ставиться до викладених тверджень позивача, та визнає вказані пояснення не достатніми для обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, зважаючи на термін такого пропуску, а саме: період з 02.11.2018 року по 05.12.2018 року (день звернення до суду), а також відсутність жодного доказу на підтвердження викладених доводів.

Беручи до уваги викладене, а також зважаючи на дату звернення позивача до суду з даним позовом 05.12.2018 року, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Крім того, у п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаної норми, позивачем не додано до позовної заяви власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження місця проживання/реєстрації ОСОБА_1; заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та керуючись ст.160, ст.161, ч.1 ст.169, ст.243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Добрівська