Справа № 808/772/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/772/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.10.2018 (суддя Батрак І.В., повний текст рішення складено 26.10.2018)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відповідачів: 1. державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна Олексія Юрійовича, 2. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування рішення та стягнення грошової компенсації завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, в подальшому замінений на належного позивача ОСОБА_2 (а.с. 112), звернувся до суду 02.03.2018 року з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна Олексія Юрійовича. З урахуванням уточнення позовної заяви просив: скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності №31925081 від 19.10.2016; стягнути суму грошової компенсації завданої шкоди у розмірі 288 000грн. (а.с. 16-17).

З урахуванням зміни підстав позову в частині стягнення суми грошової компенсації завданої шкоди у розмірі 288 000грн. зазначено підстави позову у цій частині: невиконання відповідачем тривалий час Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року (справа 808/6589/13-а), внаслідок чого змінилося законодавство про подання заявником інформації про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права на відповідно нерухоме майно; зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відмова з задоволенні заяви про державну реєстрацію (а.с. 66).

В позові зазначено, що 19.10.2016 року державний реєстратор прийняв рішення, яким відмовив у державній реєстрації права власності. Рішення обґрунтовано статтею 24 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" без зазначення конкретного пункту, який слугував підставою для відмови. Вважає, що рішення не містить вичерпного переліку обставин, що стали підставою для його прийняття. Вважає, що рішення прийняте не у відповідності до норм законодавства. Зазначає, що державний реєстратор послався на Інструкцію Держбуду, яка діяла у 1999році і встановлювала обов'язковість державної реєстрації права власності в БТІ. Вважає, що шляхом прийняття низки протиправних рішень відтерміновується реєстрація права власності на нерухоме майно. Зазначає, що протиправними рішеннями суб'єкта владних повноважень позивачу заподіяна шкода. Від оренди майна, реєстрація якого мала відбутися ще в 2013 році, довірителі позивача мали можливість отримати 288000грн. орендної плати. За відсутності державної реєстрації користування майном неможливе, не можливе здавання в оренду та отримання орендної плати. Просить також поновити строк звернення до суду.

Матеріали справи містять:

1. Уточнену позовну заяву позивача ОСОБА_4, в якій зазначений відповідачем державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурін О.Ю. (а.с. 16-17).

2. Заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с. 18).

3. Заяву ОСОБА_4 про повернення помилково сплаченого судового збору в силу ЗУ «Про захист прав споживачів» (а.с. 23).

4. Клопотання представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про залучення у справу третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 28-29).

5. Відзив державного реєстратора Бачуріна О.Ю. на позовну заяву ОСОБА_4 У відзиві зазначено, що відмовлено в державній реєстрації щодо осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_5, однак, ОСОБА_4 діяв за довіреністю зазначених осіб (а.с. 33-38).

6. Заяву ОСОБА_4 про визначення способів, строків і порядку виконання судового рішення (а.с. 40-41).

7. Ухвалу суду від 25.05.2018 року про залучення у справу другим відповідачем Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (в задоволенні клопотання про залучення цієї особи у справу як третю особу без самостійних вимог відмовлено) (а.с. 50, 52).

8. Заяву ОСОБА_4 про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі позивача (а.с. 53).

9. Відзив відповідача Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради на позовну заяву ОСОБА_4 (а.с. 57-62).

10. Заяву ОСОБА_4 про зміну підстави позову: зазначає, що оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні позову по справі №335/11927/16-ц, то зазначає підстави даного позову: невиконання відповідачем тривалий час з 25.09.2014 року по 14.03.2016 року рішення суду по справі № 808/6589/13-а від 25.09.2013 року (а.с. 66-67).

11. Заяву ОСОБА_4 щодо можливості заміни первинного позивача належним позивачем, відповідь на відзив (а.с. 69, 70-73, 75).

12. Ухвалу суду від 27.07.2018 року про залишення позовної заяви без руху, на дано строк для усунення недоліків позову 5 днів (а.с. 83, 84-85).

13. Заяву ОСОБА_2 щодо її згоди на залучення її до участі у справі в якості позивача (а.с. 87).

14. Заяву ОСОБА_4 про продовження строку усунення недоліків до 20.07.2018 року (а.с. 88).

15. Позовна заява ОСОБА_4 до відповідачів: 1. державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О.Ю., 2. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Просить скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності №31925081 від 19.10.2016; стягнути суму грошової компенсації завданої шкоди у розмірі 288 000грн.; встановити спосіб виконання судового рішення; встановити судовий контроль за виконанням рішення в даній справі (а.с. 90-94).

16. Адміністративний позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 Просить скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності №31925081 від 19.10.2016. Встановити спосіб виконання судового рішення - відновлення надання адміністративної послуги з реєстрації нерухомого майна за заявою від 02.04.2013 року; встановити порядок виконання судового рішення - шляхом заборони відповідачу витребовувати інформацію і документи, подання яких не було обов'язковим на час подання заяви і не є необхідним для державної реєстрації прав; встановити строк виконання судового рішення - місячний строк з дня надрання рішенням законної сили; встановити судовий контроль. Посилається на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначає, що вказана стаття звільняє від сплати судового збору, вказує, що вона є отримувачем адміністративних послуг, які надає відповідач (а.с. 96-99).

17. Ухвалу суду від 04.09.2018 року про зміну позивача у справі №808/772/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до відповідачів: 1. державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О.Ю., 2. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування рішення та стягнення грошової компенсації завданої шкоди - належним позивачем ОСОБА_2 (а.с. а.с. 112).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.10.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна Олексія Юрійовича від 19.10.2016 за реєстраційним номером №31925081 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що посилання реєстратора на те, що реєстрація права власності за позивачем неможлива з огляду на відсутність державної реєстрації права власності за попереднім право набувачем є безпідставним, оскільки відмова з таких підстав можлива лише для реєстрації похідних від права власності речових прав. Зазначено, що з огляду на те, що спірні правовідносини стосуються саме реєстрації права власності, а не речових прав, похідних від права власності відсутність державної реєстрації права власності попереднього власника не є перешкодою для здійснення такої реєстрації (а.с. 184-191).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що під час розгляду заяви та документів, державним реєстратором було встановлено відсутність інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, та відповідно не неможливо встановити належність відчуженого об'єкту нерухомого майна на час укладення угоди. При цьому зазначає, що з поданих позивачем документів не можливо встановити який саме об'єкт нерухомого майна було передано за договором купівлі-продажу (а.с. 197-200).

В відзиві на апеляційну скаргу, який поданий позивачем ОСОБА_2, позивач посилається на те, що відповідачем - Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, зазначаючи про неможливість встановити який об'єкт нерухомого майна було передано за договором, фактично ставиться під сумнів рішення суду, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу майна та зобов'язано бюро технічної інвентаризації внести відповідний запис. Зазначає, що на виконання Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року (справа 808/6589/13-а) відповідач тільки 14.03.2016 року відновив розгляд заяви позивача. Вважає, що належними та допустимими доказами не доведено підстав тривалого невиконання рішення суду (а.с. 222-226).

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав часткового задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2010 року між ТОВ «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» (Продавець) та громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу у довільній формі, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати Покупцю у власність об'єкт нерухомості - ремонтно-механічні майстерні, зазначені у технічному плані під літ. «А» та «А1-2», загальною площею 968,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2010, яке набрало законної сили 19.10.2010, задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» про визнання договору купівлі-продажу дійсним: визнано дійсним договір купівлі-продажу від 09.07.2010, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» про продаж ремонтно-механічної майстерні, зазначеної на технічному плані літерами «А» і «А-2», загальною площею 968,7 кв. м, вартістю 4 100 грн., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Доручено Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на об'єкт нерухомості - ремонтно-механічну майстерню, зазначену на технічному плані літерами «А» і «А-2», загальною площею 968,7 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності, до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.04.2013 року.

Відповідно до картки прийому заяви № 1324564 до заяви були додані: рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2010 № 2-7701/2010; договір купівлі-продажу б/н від 09.06.2010; технічний паспорт від 05.05.1999.

Рішенням Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Діни Олександрівни № 1725049 від 17.04.2013 було відмовлено у державній реєстрації права власності на ремонтно-технічну майстерню літ. «А», «А1-2», що розташована за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1 за суб'єктами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з посиланням на те, що проведення державної реєстрації права власності неможливе через відсутність державної реєстрації права власності за попереднім право набувачем.

Зазначені обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2013 по справі №808/6589/13-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Діни Олександрівни про визнання протиправними та скасування рішення, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014.

Цією постановою визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Діни Олександрівни від 17.04.2013 № 1725049 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зобов'язано Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області розглянути заяву позивачів від 02.04.2013 за реєстраційним № 674784 з урахуванням вимог постанови суду по даній справі. Постанова набрала законної сили 25.09.2014.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову виходив з того, що справа, яка розглядається є справою адміністративної юрисдикції.

Однак, такий висновок не можна визнати обґрунтованим, виходячи з наступних мотивів і передбачених законом підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в силу ч. 3 ст. 19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинство і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Матеріалами справи підтверджується, що на даний час тривають спірні правовідносини щодо реєстрації спірного нерухомого майна. Отже, існує спір про право, який є первинним у порівнянні з адміністративним спором, що унеможливлює розгляд справи адміністративним судом, оскільки адміністративний спір є похідним від приватноправового спору, який на даний час триває при розгляді цивільних справ в суді.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, що розглядаючи дану справу по суті, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є адміністративним, проте з такими висновками погодитись не можна, з огляду на ч. 3 ст. 19 КАС України.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

З огляду на положення частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб'єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв'язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, як-то правочину, свідоцтва тощо.

Матеріалами справи підтверджується, що спір, що розглядається в даній справі є похідним від спору щодо майна (майнових прав), отже такий спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. .

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі 820/3534/17 дійшла висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об'єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Також, у постанові від 05.12.2018р. по справі 757/1660/17ц Велика Палата Верховного Суду вирішила, що розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб'єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.

За таких обставин ухвалене в адміністративній справі судове рішення судом першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції закриваючи провадження в даній справі враховує також правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/3191/16 та від 23.01.2019 у справі № 826/4277/16, в яких висловлена така ж правова позиція.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, закривши провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.238, ст. 315, ч.1 ст. 319, ст. 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.10.2018 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.10.2018 - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили 20.02.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 328 КАС України, ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 20.02.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 26.02.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов