Справа № 320/1107/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 березня 2019 року м. Київ № 320/1107/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати на користь ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника з 01 січня 2016 року по 01 травня 2018 року;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги на дітей померлого годувальника за період з 01 січня 2016 року по 01 травня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом п'ятим частини першої цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено протиправними діями відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу з 01.01.2016 по 30.04.2018 виплату державної соціальної допомоги на дітей померлого годувальника.

Так, ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Стверджує, що шлюб між ними офіційно не був зареєстрований. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області з заявою про призначення державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника, який за життя не набув права на пенсію, згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам».

Так, з 01 червня 2011 по 31 грудня 2015 позивач перебувала на обліку в Вишгородському управлінні соціального захисту населення і отримувала допомогу на дітей. Однак, з січня 2016 року по 30 квітня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області припинено виплату допомоги дітям померлого годувальника.

Наведене свідчить, що позивачеві з січня 2016 року було відомо про припинення їй виплати допомоги дітям померлого годувальника.

При цьому в позовній заяві позивач зазначила, що не мала змоги звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки з 2016 року по лютий 2018 року разом з дітьми проживала в АДРЕСА_1, що підтверджується довідками про період навчання дітей від 17.01.2019.

Як слідує з позовної заяви, відмову у виплаті державної соціальної допомоги на дітей померлого годувальника за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 позивач отримала 17.07.2018.

Водночас, з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду лише 02.03.2018, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідну до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також звертає увагу позивача на інші недоліки позовної заяви, що полягають у наступному.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Предметом позову є не виплата державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника з 01 січня 2016 року по 01 травня 2018 року. Вказані вимоги мають очевидний немайновий характер.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Разом з цим, у якості доказу сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 02.03.2019 №85 на суму 63,60 грн.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до даних підсистеми «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» кошти, сплачені за квитанцією від 02.03.2019 №85, до Державного бюджету України не надходили.

Частиною 10 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, з доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду або надати суду докази, які підтверджують звернення до суду з даним позовом в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що має немайновий характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI;

- доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією, долученою до позову;

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві. Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.