Справа № 567/239/19
Суддя: Назарук В.А.
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/239/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Острог

17 год. 15 хв.

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до інспектора СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі звернувся ОСОБА_1

В обґрунтування позову зазначив, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року, винесеної інспектором СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень.

При цьому пояснив, що 08.02.2019 року близько 20 год. він рухався по пр.Незалежності в м.Острог та біля будинку №123 на тротуарі стояв автомобіль ВАЗ 2114, який не можливо було обійти, а тому він здійснив телефонний дзвінок на лінію 102 та повідомив працівників поліції про вказане адміністративне правопорушення.

Однак, після приїзду, працівники поліції повідомили, що він перебуває в стані алкогольного спяніння та змусили проїхали в КЗ Острозька ОПЛ на освідування на стан алкогольного спяніння.

При цьому, вказав, що в стані алкогольного спяніння не перебував, поводив себе спокійно та просив скласти протокол його затримання, однак працівники поліції не реагували на вказані зауваження та погрозою, здійснивши психологічний тиск, його було доставлено в КЗ Острозька ОПЛ. Однак, лікарем не було проведено жодних медичних обстежень для виявлення стану алкогольного спяніння в ОСОБА_1, зокрема останньому не було запропоновано пройти тест на дихання, не було виміряно кровяний тиск чи відібрано інші біологічні зразки.

Після чого, його було доставлено в приміщення Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, де було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.178 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09.02.2019 року о 09:00 год.

ОСОБА_1 вказує, що повного, всебічного та обєктивного розгляду справи не відбулося, оскільки, 09.02.2019 року о 09:00 год. в приміщенні Острозького ВП ГУНП в Рівненській області його було повідомлено, що справа розглянута 08.02.2019 року без його присутності.

Зазначає, що полійцейський виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП з порушенням визначених законодавством вимог.

Зокрема, вказує, що від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення не відмовлявся, а лише зазначив, що без участі захисника та складання протоколу про затримання жодних документів підписувати не буде. Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, відсутні, як і інші докази, про які повинно бути зазначено в графі До протоколу додається.

Крім того, зазначає, що під час складання протоколу йому не було розяснено прав, визначених ст.286 КУпАП.

Водночас, працівниками поліції фактично було здійснено його адміністративне затримання, оскільки з моменту затримання до того, як його відпустили, пройшло більше 2 год., однак про це не було складено протокол та не було повідомлено центр з надання безоплатної правової допомоги та, таким чином, було порушено гарантоване йому Конституцією України, право на свободу та особисту недоторканість.

Окрім того, зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови, місцем вчинення правопорушення є м.Острог, пр.Незалежності, що не має чіткого визначення.

Вказує, що розгляд справи повинен відбуватися за місцем вчинення правопорушення або місцем проживання порушника, що не було дотримано в даному випадку, оскільки розгляд справи фактично відбувся в приміщенні Острозького ВП ГУНП в Рівненській області.

Водночас, зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП необхідно, щоб її дії ображати людську гідність і громадську мораль та були вчинені у громадському місці. В супереч вказаному, в постанові по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначано про дані обставини, окрім того, при винесенні постанови, не враховано особу порушника, зокрема, обставини, що помякшують відповідальність, тому вказує, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно положень ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 06.03.2019 року.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін не надійшло.

Відповідач відзиву, доказів, що підтверджують заперечення проти позову у встановлений судом строк не подав.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2019 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП, відповідно до якої, 08.02.2019 року о 20:37 год. в м.Острог по пр.Незалежності ОСОБА_1 перебував у пяному вигляді, хитався з сторони в сторону, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, чим ображав людську гідність і громадську мораль, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 85 грн.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

У відповідності до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч.1 ст.178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з цим, згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбчається, що 08.02.2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №159158 від 08.02.2019 року, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, з якого вбчається, що 08.02.2019 року о 20:37 год. в м.Острог по пр.Незалежності ОСОБА_1 перебував у пяному вигляді, хитався зі сторони в сторону, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, чим ображав людську гідність і громадську мораль.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відсутні відомості про докази вини останнього в графі До протоколу додається. Водночас, із пояснення ОСОБА_1, встановлено, що позивач не погоджувався з доводами відповідача щодо скоєння ним правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП та зважаючи на те, що відповідач не надав суду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що жодним доказом наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП в діях позивача встановлена не була, оскільки доказів щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення суду не надано.

Отже, інспектором поліції при виявлені правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов'язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Такими доказами могли бути пояснення свідків, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, рапорти працівників поліції, фотофіксація місця події, однак такі докази не були зібрані.

Окрім того, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Доказів надання позивачу можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП та того, що права при розгляді справи про адміністративне правопорушення були роз'яснені позивачеві під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем суду не надано.

Водночас, як зазначив позивач, відповідач при складанні протоколу про адміністравтине правопорушення, не розяснював йому права.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП було призначено на 09.02.2019 року на 09:00 год. в приміщенні Острозького ВП, про що було повідломлено ОСОБА_1

З пояснень останнього вбачається, що він 09.02.2019 року о 09:00 год. зявився для розгляду справи в приміщення Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, де йому стало відомо, що розгляд справи за ч.1 ст.178 КУпАП відносно нього відбувся 08.02.2019 року без його участі.

Водночас, з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 №612630 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП вбчається, що вона винесена інспектором СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 08.02.2019 року.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що його не було повідомлено про розгляд справи 08.02.2019 року, такий розгляд було проведено без його участі та інспектор СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 розглянув справу одноосібно, без надання позивачу права на подачу доказів правомірності своїх дій, а також з наведеного вбачається, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не було забезпечено часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Окрім того, ч.1 ст.178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль та тягнуть за собою попередження або накладення штрафу від одного до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Видом дій, які утворюють об'єктивну сторону цього правопорушення крім розпивання спиртних напоїв, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп'яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав'язливе ставлення до громадян тощо), коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп'яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п'яний повністю безпорадний (в непритомному стані).

При цьому, до адміністративної відповідальності не притягується особа тільки за сам факт появи у п'яному вигляді у громадському місці, якщо її поведінка при цьому є пристойною.

Водночас, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначеною п.1 ст.247 КУпАП, є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

При цьому, в постанові серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року відсутня вказівка на те, чию людську гідність і громадську мораль ображали дії ОСОБА_1 та в чому вони виражалися.

Окрім того, в постанові серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відсутні вказівки на докази, як підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач доказів на доведення правомірності свого рішення суду не надав.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Суд зазначав у наведеному Рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п.2.2 Рішення).

Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

За таких обставин суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки будь-яких матеріалів справи та доказів відповідачем не зібрано, а тому постанова підлягає скасуванню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Посилання на докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові відсутні.

На підставі викладеного в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

На необхідності безсумнівного доведення вини особи у вчиненні правопорушення, що слугує єдиною підставою для можливості притягнення її до відповідальності, також звертає увагу Європейський суд з прав людини. Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі ?Бочаров проти України? (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення ?поза розумним сумнівом?. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

В силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі ?Надточій проти України? (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

З огляду на те, що посадова особа самостійно визначила, які докази є достатніми, такі дії є порушенням ч.1 ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки інспектора про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов'язує настання даних подій відповідачем не доведені.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведене свідчить, що під час винесення постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об'єктивний та справедливий розгляд справи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою її не було мотивовано та не дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позиція позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП нічим не спростовується, відповідачем при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП щодо необхідності зясування всіх обставин справи, а тому суд вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі ст.ст.222, 258, 265-2, 283, 287, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.4, 17, 158-163 КАС України

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задоволити.

Постанову серії АПО18 №612630 від 08.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3