Справа № 2240/3237/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3237/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними дії ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_2 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи на посаді тракториста: з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року, з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року, з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року. Також просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено. Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, а тому дійшов висновку щодо визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17 липня 2018 року № 1558 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі цього Закону, з 24 квітня 2018 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що відмовляючи у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу діяв на підставі вимог чинного законодавства. Також вказав, що управлінням правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 10 жовтня 1980 року прийнятий на роботу в колгосп ім. Шевченка с. Ходорівці на посаду тракториста на підставі наказу № 12 від 05 жовтня 1980 року, 22 липня 1994 року звільнений з роботи в КСГП ім. Шевченка с. Ходорівці у зв'язку із переведенням в КСГП "Урожай" на підставі наказу № 7 від 22 липня 1994 року, 23 липня 1994 року прийнятий на роботу трактористом в КСГП "Урожай" на підставі наказу № 1 від 23 липня 1994 року, 09 березня 2000 року звільнений з роботи в КСГП "Урожай" у зв'язку із реорганізацією підприємства в СГК "Урожай" на підставі наказу від 09 березня 2000 року, 10 березня 2000 року прийнятий на роботу в СГК "Урожай" на підставі наказу №1 від 10 березня 2000 року, 31 грудня 2000 року звільнений з СГК "Урожай" у зв'язку із переходом на нову форму власності на підставі наказу № 4 від 31 грудня 2001 року, 03 січня 2002 року прийнятий на роботу по переводу з СГК "Урожай" в СТзОВ "Врожай" на підставі наказу № 4 від 03 січня 2002 року, звільнений з роботи в СТзОВ "Врожай" за власним бажанням на підставі наказу № 11 від 22 січня 2004 року, що підтверджується копією трудової книжки серії АА № 457315 (а.с. 9-11).

24 квітня 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах у зв'язку з тим, що працював трактористом більше 20 років.

ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25 липня 2018 року № 23429/03 позивача повідомлено про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки у позивача відсутній пільговий стаж роботи трактористом - 20 років.

Вказано, що при зверненні позивача до пенсійного органу, ним була надана довідка про уточнюючий характер роботи трактористом - машиністом від 21 березня 2018 року № 8, видана ТзОВ "Ходоровецьке", на підставі якої відповідач зарахував ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди роботи з 01 січня 1984 року по 31 грудня 1985 року та з 01 січня 1988 року по 22 липня 1994 року. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача в КСГП ім. Шевченка с. Ходорівці на посаді тракториста з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року та з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року, оскільки останні не підтверджені первинними документами, які знаходяться на збереженні в архівній установі.

У листі зазначається, що рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ОСОБА_4 управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 9 від 23 травня 2018 року ОСОБА_2, зокрема, відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів, а саме: з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року, оскільки робота позивача на посаді тракториста в КСП "Урожай" (в подальшому СГК "Урожай", СТзОВ "Врожай") не підтверджена первинними документами.

Також повідомляється про те, що страховий стаж позивача складає 27 років 6 місяців 1 день, в тому числі пільговий стаж роботи на посаді тракториста - машиніста - 16 років 11 місяців 4 дні.

Рішенням ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17 липня 2018 року № 1558 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Апелянт не заперечує наявність у позивача 27 років загального стажу, а вказує на відсутність необхідного стажу за спеціальністю, який, на їх думку, складає лише 16 років 11 місяців та 4 дні.

Таким чином, спір виник з приводу наявності необхідного спеціального стажу.

Частини 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачають, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

Пунктами 1, 2 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою.

Колегією суддів встановлено, що позивач у період з 10 жовтня 1980 року по 22 липня 1994 року працював у КСГП ім. Шевченка с. Ходорівці на посаді тракториста, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача в КСГП ім. Шевченка с. Ходорівці на посаді тракториста з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року та з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року, оскільки останні не підтверджені первинними документами, які знаходяться на збереженні в архівній установі.

При дослідженні трудової книжки позивача колегією суддів встановлено, що графи щодо відомостей про роботу, кількість відроблених людино-днів на рік, встановлений мінімум трудоднів, зарахування їх в стаж роботи, відомості про нараховану зарплату, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року.

Пунктом 7 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при пятиденному робочому тижні.

Колегією суддів встановлено, що з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року позивач фактично відпрацював 291 день (а.с.10).

Оскільки наявні у справі докази підтверджують, що з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року позивач не відпрацював законодавчо встановлений мінімум трудоднів (людино днів), вказаний період повинний був бути включений до стажу позивача за фактичною тривалістю.

Таким чином, за період з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року позивачу слід зарахувати у пільговий стаж 11 місяців та 4 дні (291/25,4=11,4).

Період роботи позивача з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, оскільки підтверджується наявними доказами у матеріалах справи.

Отже, у період з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача підлягає 11 місяців та 4 дні та з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року підлягає зарахуванню до стажу роботи повністю.

Щодо незарахування позивачу до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періодів роботи на посаді тракториста в КСГП "Урожай" (в подальшому СГК "Урожай", СТзОВ "Врожай") з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року, оскільки вказані періоди роботи позивача на посаді тракториста в КСГП "Урожай" не підтверджуються первинними документами, колегія суддів зазначає наступне.

У трудовій книжці позивача наявні відомості, що вказують на його право на пенсію на пільгових умовах за періоди з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року.

Таким чином, періоди роботи позивача в КСГП "Урожай" (в подальшому СГК "Урожай", СТзОВ "Врожай") з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року необхідно зарахувати до пільгового стажу, оскільки відсутність первинних документів не може слугувати законною підставою для неврахування належно підтвердженого трудового стажу на пільгових умовах. Також колегія суддів звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що посилання апелянта на недостатність самих лише записів у трудовій книжці для підтвердження пільгового трудового стажу є безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Таким чином, у спірні періоди часу позивач працював трактористом, тобто на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та виконував встановлені норми обслуговування, а тому він має право на включення періодів роботи з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року у кількості 11 місяців та 4 дні, з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року, з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію.

Отже, у сукупності, спеціальний стаж позивача складає більше 20 років, що дає йому право на призначення пенсії.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Водночас, враховуючи, що з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача підлягає 11 місяців та 4 дні, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року змінити з мотивів викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Абзац 5 резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року викласти у наступній редакції: "Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 стаж, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період роботи з 10 жовтня 1980 року по 31 грудня 1983 року у кількості 11 місяців 4 дні, а також за періоди роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року, з 01 січня 1996 року по 31 грудня 1996 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2004 року.".

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 березня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6