Справа № 120/408/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2019 р. Справа № 120/408/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Іллінецького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22700, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Соборна, буд. 27) про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Іллінецького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є особою, яка належить до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Вказане підтверджується виданим посвідченням. На підставі цього, в січні 2019 року позивач звернувся із заявою до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Разом із заявою заявник надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку військової частини НОМЕР_1 , в якій зазначено що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в першій, другій та третій зоні відчуження в 1986 році та отримав дозу радіоактивного опромінення 22,0 рентген.

Листом за №108/09-44/02-3 від 25.01.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Підставами для відмови вказано те, що позивачем не надано достатнього переліку документів для визначення права на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років та відповідно до довідок, виданих Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та Галузевим державним архівом МО України документи військової частини НОМЕР_1 на зберігання не надходили.

Позивач зазначає, що довідка, видана начальником Військової частини 06407, про участь позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, 11.08.2017 завірена головним спеціалістом Вінницького міського об`єднання союзу Чорнобильської АЕС.

Позивач, не погоджується з вказаними діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 08.02.2019 розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні).

22.02.2019 на виконання вимог положень КАС України та ухвали суду від 08.02.2019 стороною відповідача подано відзив на позовну заяву. Згідно до відзиву відповідач заперечує щодо позову та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при призначенні пенсії із використанням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії додається довідка військової частини у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Документів наданих позивачем недостатньо для визначення права на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Зокрема, довідка видана військовою частиною НОМЕР_1 не містить дати номера та підстави її видачі.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до довідок, виданих Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та галузевим архівом МО України документи військової частини НОМЕР_1 на збереження не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році, 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 01.11.2005.

11.08.2017 позивачу видана довідка військової частини НОМЕР_1 , в якій зазначено що останній приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в першій, другій та третій зоні відчуження в 1986 році та отримав дозу радіоактивного опромінення 22,0 рентген.

В січні 2019 року позивач звернувся до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з письмовою заявою про призначення йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, пенсії за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області за №108/09-44/02-3 від 25.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що наданих позивачем документів недостатньо для визначення права на пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років. Зокрема, довідка, видана військовою частиною НОМЕР_1 не містить дати, номера та підстави видачі. Відповідно до довідок, виданих Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та галузевим державним архівом МО України документи військової частини НОМЕР_1 не надходили.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно статті 9 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Матеріалими справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.11.2005, замість посвідчення серії НОМЕР_3 , з відміткою про перереєстрацію, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Згідно із ч. 3 ст. 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Отже, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі і пільг щодо призначення пенсії.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Згідно із довідкою, наданою військовою частиною 06407, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в першій зоні безпеки 12, 29 травня, 5 червня 1986р., другій 13, 16, 17, 18, 21, 22, 23, 27 травня 1986р. та третій 14, 15, 19, 20, 24, 25, 26, 28, 30 травня, 4 червня, зонах відчуження в 1986 році та отримав дозу радіоактивного опромінення 22,0 рентген.

Відповідно до абз. 9 п.п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд зазначає, що зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Із аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Отже, вказані вище обставини та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оскаржується.

Вказана довідка містить підпис посадової особи начальника військової частини 06407, скріплена печаткою. Крім того, вказана довідка 11.08.2017 завірена "згідно з оригіналом" головним спеціаластом та печаткою.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність у довідці дати, номера та підстав видачі, оскільки, останнім не доведено недійсність вказаної довідки у встановленому законом порядку.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсійного забезпечення відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є протиправними.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дня, коли ОСОБА_1 звернувся із заявою про її призначення пенсії.

Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених вище обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, керуючись положеннями статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Іллінецького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22700, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Соборна, буд. 27, код ЄДРПОУ- 40350288) щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_4 ), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку на десять років.

Зобов`язати Іллінецьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на десять років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з дати його звернення із заявою про призначення пенсії.

Зобов`язати Іллінецьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з дати її призначення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_4 ); Ілінецьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22700, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Соборна, буд. 27, )

Повний текст рішення складено : 11.03.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна