Справа № 808/1381/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/1381/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі представника відповідача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року у справі № 808/1381/18 (суддя І інстанції Бойченко Ю.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянський завод сільгосптехніки" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 29.03.2018р. про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість 231625,00 (двісті тридцять одна тисяча шістсот двадцять пять) грн.;

- № НОМЕР_2 від 29.03.2018р. про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 214534,00 (двісті чотирнадцять тисяч пятсот тридцять чотири) грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.03.2018 № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 207166,30 грн., з яких: 165733,00 грн. сума основного зобовязання, 41433,25 грн. сума штрафних санкцій.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.03.2018 № НОМЕР_2 в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 211875,00 грн., з яких: 169500,00 грн. сума основного зобовязання, 42375,00 грн. сума штрафних санкцій.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволення позову відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що розбіжність в частині завищення податкового кредиту повязана з тим, що суми податкових зобовязань, задекларовані ФОП ОСОБА_3 за серпень-грудень 2016 року, зменшено за результатами документальної планової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. З огляду на висновки, викладені в акті передвіки щодо ФОП ОСОБА_3, надані позивачем документи по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_3 у серпні-грудні 2016 року та січні-червні та у серпні-жовтні 2017 року складені за нереальними господарськими операціями з придбання продажу товарів (послуг) та відповідно не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У період з 25 січня по 7 лютого 2018 року співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП БЕРДЯНСЬКИЙ ЗАВОД СІЛЬГОСПТЕХНІКИ Приватного акціонерного товариства БЕРДЯНСЬКИЙ АГРОТЕХСЕРВІС (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю БЕРДЯНСЬКИЙ ЗАВОД СІЛЬГОСПТЕХНІКИ) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2013 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт перевірки від 21.02.2018 № 116/08-01-14-14/325336.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 21.02.2018 № 116/08-01-14-14/325336 встановлено, серед іншого, порушення позивачем:

пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 185300 грн., у тому числі: жовтень 2016 року на загальну суму ПДВ 37149 грн.; листопад 2016 року 11604 грн.; серпень 2017 року 115564 грн.; вересень 2017 17200 грн.; жовтень 2017 3783 грн.;

пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 171627,00 грн., в т.ч. по періодам: 3 кв. 2016 року в сумі 37890,00 грн.; 4 кв. 2016 року 9522,00 грн.; 1 квартал 2017 року в сумі 15900,00 грн.; 2 квартал 2017 57855,00 грн.; 3 квартал 2017 року 47055,00 грн.; 4 квартал 2017 року 3405,00 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивач подав письмові заперечення, які залишені без задоволення відповідно до відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області від 26.03.2018 № 7868/10/08-01-14-03-10.

На підставі висновків Акту перевірки від 21.02.2018 №116/08-01-14-14/325336, контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 29.03.2018 №, яким позивачу, у звязку із встановленням порушення пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 231629,00 грн., в т.ч. за податковим зобовязанням 185300,00 грн. та за штрафними санкціями 46325,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 29.03.2018 № НОМЕР_2, яким позивачу, у звязку із встановленням порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 214534,00 грн., в т.ч. за податковим зобовязанням 171627,00 грн. та за штрафними санкціями 42907,00 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом вказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_3 Реальність операцій доведена відповідними первинними документами, які це підтверджують.

ОСОБА_4, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (в редакції до 21.12.2016 року), з придбання або виготовлення товарів та послуг ( в редакції з 21.12.2016 року).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (в редакції до 21.12.2016 року) та придбанням або виготовленням товарів та послуг (в редакції з 21.12.2016 року).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В даному пункті перелічені обов'язкові реквізити, що мають міститися в податковій накладній.

ОСОБА_4 на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (в редакції до 21.12.2016 року), Кодексу (в редакції з 21.12.2016 року).

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат та формування податкового кредиту надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Так судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 1 січня 2015 року між ФОП ОСОБА_3 (продавець) та ДП Бердянський завод сільгосптехніки (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 288, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується систематично постачати і передавати у власність Покупцю певний товар для господарської діяльності Покупця, а Покупець зобовязується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах Договору.

На виконання Договору купівлі-продажу № 288 позивач придбавав у ФОП ОСОБА_3 вали карданні різних видів, що підтверджується наданими до матеріалів справи рахунками-фактури, видатковими накладними, актом взаємних розрахунків.

Транспортування поставлених товарно-матеріальних цінностей підтверджується товарно-транспортними накладними, накладними поштових служб ТОВ ОСОБА_4 пошта та ТОВ ІН-Тайн, зміст яких по кількості одиниць поставленого товару повністю збігається з відомостями, що зазначені у видаткових накладних і рахунках-фактурах.

На підтвердження поставки товару від ФОП ОСОБА_3 позивачем до матеріалів справи надано паспорти на вали карданні. (т. № 3 а.с. 3-22)

Придбаний товар оприбуткований позивачем згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Оплата поставлених товарно-матеріальних цінностей підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

За наслідками виконання договору купівлі-продажу ФОП ОСОБА_3 складено і зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу.

Таким чином, факт здійснення позивачем господарських операцій підтверджується наведеними вище відповідними первинними документами, які містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб та які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що ним не заперечується.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Таким чином, вказані докази підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_3

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки, підставою для невизнання господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_3 стали висновки Акту перевірки стосовно ФОП ОСОБА_3 відповідно до яких останній не мав обєктивної можливості реалізувати вали карданні позивачу, оскільки не мав виробничих потужностей для виготовлення такої продукції, що було встановлено проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_3

Проте, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі № 808/1268/18, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року, задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі зазначеного вище Акту перевірки, на основі якого податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_3

Вказаними судовими рішеннями встановлено безпідставність висновків акту перевірки щодо неможливості використання ТМЦ і виготовлення реалізованої продукції ФОП ОСОБА_3, оскільки основним видом діяльності позивача було саме виробництво запасних частин до сільськогосподарської техніки.

Щодо заниження позивачем податку на прибуток висновок податкового органу ґрунтується на тих же фактах, що стали висновком про заниження податку на додану вартість, а саме безтоварність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_3, реальність яких встановлена судом.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - без змін.

Повний текст судового рішення складений 5 березня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2018 року у справі № 808/1381/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко