Справа № 320/991/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 березня 2019 року м. Київ № 320/991/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про визнання незаконними та скасування рішень (висновків),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіон, в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області про невідповідність позивача займаній посаді;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону року про відхилення скарги позивача на рішення атестаційної комісії.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст.ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається із позовної заяви, у прохальній частині позивачем не зазначено реквізитів рішень (висновків), які він оскаржує, а саме не зазначено номеру та дати кожного з оскаржуваних рішень.

У зв'язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити у прохальній частині позовної заяви номери та дати кожного з оскаржуваних рішень позивачем.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем в адміністративному позову зазначено трьох відповідачів - Головне управління Національної поліції в Київській області, Атестаційну комісію Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційну атестаційну комісію Північного регіону.

У той же час, зі змісту адміністративного позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що позовні вимоги за даним позовом адресовані лише до двох відповідачів, а саме - Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону.

Разом з цим, жодних позовних вимог до відповідача - Головного управління Національної поліції в Київській області позивачем не пред'явлено.

Також, згідно із пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, суд зазначає, що позивачем оскаржуються рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області про невідповідність позивача займаній посаді та рішення (висновок) Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону року про відхилення скарги позивача на рішення атестаційної комісії.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем не додано до позовної заяви оскаржуваних рішень (висновків) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону.

Крім цього, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У той же час, позивачем не додано до позовної заяви власне письмове підтвердження про неподання до суду іншого позову до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, що не відповідає вимогам ст.160 КАС України.

Також, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Публічною службою, відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017), визнається діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративно судочинства України (в редакції після 15.12.2017) у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, у позовній заяві йдеться про незгоду позивача з атестуванням, яке проводилось відносно позивача у 2015 році після призначення до територіального органу Національної поліції.

Суд звертає увагу, що з цим адміністративним позовом позивач до суду звернувся лише 28.02.2019.

У той же час, у зв'язку з ненаданням позивачем оскаржуваних рішень, суд позбавлений можливості встановити початок перебігу строку звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Крім цього, позивачем не зазначено дати та обставин, за яких йому стало відомо про спірні рішення та не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

У зв'язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску. При цьому, суд звертає увагу, що пропуск строку звернення до адміністративного суду може бути поновлено виключно до осіб, які його пропустили за відсутності власної волі та добросовісно виконують свої процесуальні обов'язки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати уточнену позовну заяву (у кількості примірників відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та для суду), з урахуванням вказаних судом зауважень, а саме: уточнити у прохальній частині позовної заяви номери та дати кожного з оскаржуваних рішень(висновків); визначити позовні вимоги до відповідача - Головного управління Національної поліції в Київській області або надати суду виправлену позовну заяву, виключивши вказаного відповідача з числа відповідачів по справі;

- належним чином засвідчені копії оскаржуваних рішень (висновків) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Київській області та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону;

- надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

- надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано до суду іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.