Справа № 161/87/19
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/87/19
Провадження № 2-а/161/60/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2018 року серії НК №507759, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Інспектора СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 (далі відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2018 року серії НК №507759 (далі спірна постанова).

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З наведених підстав позивач просить суд скасувати спірну постанову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 05 жовтня 2018 року, на автодорозі м. Луцьк смт. Любешів - Дольськ, інспектором СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 жовтня 2018 року серії НК №507759, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_3, керував транспортним засобом Volkswagen T4, державний номер НОМЕР_1, 05 жовтня 2018 року о 15 год. 00 хв. на автодорозі м. Луцьк смт. Любешів - Дольськ, та у світлу пору доби поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив пункти 9.1 та 9.8 ПДР, чим скоїв адміністративнівне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.10).

У матеріалах справи відсутні докази ознайомлення або вручення позивачу копії вищенаведеної постанови у день її складення, а також відсутні докази вручення її поштою. Таких доказів не надав суду і відповідач, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений десятиденний строк на оскарження спірної постанови, оскільки про її існування він дізнався з листа виконавчої служби 22 грудня 2018 року, а до суду звернувся 27 грудня 2018 року.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, п.9.1 ПДР визначено, що попереджувальним сигналом є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. У пункті 9.8 ПДР визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вищенаведеному відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з огляду на що, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити, а саме скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У своїй позовній заяві та у попередньому розрахунку судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати повязані з оплатою послуг адвоката у розмірі 3 000,00 грн. В якості доказів понесення цих витрат позивач надав суду договір про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру, ордер адвоката та попередній розрахунок вартості послуг адвоката.

Однак позивач не надав суду будь-якого первинного документу, який підтверджує факт прийому-передачі наданих послуг з їх деталізацією.

Наданий позивачем попередній розрахунок суд до уваги не бере, оскільки в ньому наведені саме попередні відомості про послуги, які можливо будуть надані у майбутньому, однак первинного документу, який підтверджує факт надання цих послуг та їх прийняття позивачем як клієнтом (замовником) матеріали справи не містять.

Також слід зауважити, що договір про надання правової допомоги, який міститься в матеріалах справи, не містить жодного зобовязального характеру для позивача в частині оплати наданих послуг, оскільки його предмет визначений як надання адвокатом правової допомоги позивачу, без зазначення про оплатність таких послуг, обовязку позивача оплатити їх та строків таких розрахунків.

При цьому слід зауважити, що представник позивача у судовому засіданні до виходу суду в нарадчу кімнату не робив жодних заяв з проханням надати можливість подати докази понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі.

З огляду на вищевикладене, суд не стягує судові витрати на користь позивача, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 жовтня 2018 року серії НК №507759, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

В решті позову відмовити.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_3, який проживає за адресою м. Луцьк, бул. Дружби Народів, 9/27, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідачем у справі є інспектор СРПП №3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, адреса робочого місця Волинська область, Маневицький район, смт. Маневичі, вул. Комарова, 29.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 13 березня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4