Справа № 714/108/19
Суддя: Акостакіоає О. Т.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 714/108/19
№ 2-а/714/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

секретар судового засідання: Якобан І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Герца адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти обл.БУПВ в Чернівецькій області Костюка Святослава Романовича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 06 лютого 2019 року з вказаним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що 05.02.2019 року лейтенантом поліції Костюком Святославом Романовичем винесена відносно нього постанова серії НК № 370749 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. З притягненням його до адміністративної відповідальності не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП. Відповідно до змісту постанови 05 лютого 2019 року о 14 годині 01 хвилині на автодорозі А1-Н03 Чернівці-Житомир сполученням Атаки с. Атаки Хотинського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фольсваген-Бора» державний номерний знак JRS 202 з'їжджаючи з дороги круговим рухом не увімкнув відповідний показник повороту (правий), чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. Інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Вважає, що відносно нього безпідставно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки у нього були несправні світлові покажчики і він відповідно до ПДР подав сигнал лівою рукою витягнувши її в бік і зігнув її в лікті вгору, однак поліцейський надав як доказ для ознайомлення відео файл, де видно, що не був ввімкнений саме електричний покажчик повороту, крім цього з'їжджаючи з перехрестя з круговим рухом він завчасно подав сигнал рукою, потім припинив подавати сигнал і одразу з'їхав, тому під час виконання маневру він сигнал рукою не подавав виконавши вимогу п. 9.4 ПДР України. Також позивач у позові вказує про чисельні порушення з боку інспектора Костюка С.Р., а саме що останнім не були з'ясовані обставини що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, те що постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відео фіксацію, про упередженість поліцейського відносно нього, про те, що факт відео фіксації в той час відносно нього був порушенням закону, оскільки він ніде не бачив дорожнього знаку на видному місці про фото і відео фіксацію та поліцейським не були роз'яснені його обов'язки. Позивач просить суд визнати дії поліцейського в процесі розгляду справи протиправними та скасувати постанову, крім цього просить суд з метою відшкодування завданої йому моральної шкоди стягнути на його користь кошти в сумі подвійного розміру накладеного адміністративного стягнення 850 грн. через те,що йому було болісно за свавілля і некомпетентність органів поліції, що підірвало його довіру до поліції як до державного органу.

Ухвалою судді від 07.02.2019 року судом відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив суду, що вважає, що інспектор безпідставно виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, при цьому вказав про чисельні порушення з боку інспектора Костюка С.Р., а саме що останнім не були з'ясовані обставини що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, те що постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відео фіксацію, про упередженість поліцейського відносно нього, про те, що факт відео фіксації в той час відносно нього був порушенням закону, оскільки він ніде не бачив дорожнього знаку на видному місці про фото і відео фіксацію та поліцейським не були роз'яснені його обов'язки. Без будь яких пояснень поліцейський відмовив йому у клопотанні про відкладення розгляду, оскільки потребує адвоката. Просив суд визнати дії поліцейського в процесі розгляду справи протиправними та скасувати постанову та з метою відшкодування завданої йому моральної шкоди стягнути на його користь кошти в сумі подвійного розміру накладеного адміністративного стягнення 850 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду від його представника Цвігун А.В. 25 лютого 2019 року надійшов відзив на позовну заяву до якого приєднав диск (оптичний носій) з відеозаписом події. У відзиві відповідач підтвердив, що ним було винесено вищевказану постанову стосовно ОСОБА_1 і він названу постанову виніс правомірно та на ствердження чого надав відеозапис вчинення даного адміністративного правопорушення та розгляду справи.

25 лютого 2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло заперечення на відзив відповідача від 14 лютого № 1943/41/29/01-2019 в якому він просив суд відхилити всі доводи відповідача, не брати до уваги даний відзив та не вважати його доказом, визнати факт відсутності жодних доказів вчинення їм (позивачем) адміністративного правопорушення, взяти доводи позивача щодо чисельних порушень відповідача та задовольнити його позов у повному обсязі.

Суд, взявши до уваги позицію позивача викладену у адміністративному позові та відповідача, що міститься у відзиві, а також заперечення позивача на відзив відповідача, ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, дослідивши письмові докази, переглянувши відеозапис, а саме диск (оптичний носій) з відеозаписом події від 05 лютого 2019 року, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 лютого 2019 р. інспектором роти № 1 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Костюком С.Р. притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. ОСОБА_1 У постанові зазначив, що ОСОБА_1 05 лютого 2019 року о 14 годині 01 хвилині на автодорозі А1-Н03 Чернівці-Житомир сполученням Атаки с. Атаки Хотинського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фольсваген-Бора» державний номерний знак JRS 202 з'їжджаючи з дороги круговим рухом не увімкнув відповідний показник повороту (правий), чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач у своєму адміністративному позові та в судовому засіданні стверджував, що відповідачем не було забезпечено можливості скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Дійсно, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із матеріалів справи, переглянутого судом відеозапису наданого відповідачем видно, що водій транспортного засобу «Фольсваген Бора» державний номерний знак JRS 202, під час розгляду справи на місці заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він бажає скористатись правовою допомогою , при цьому відповідач, без будь-яких пояснень відмовив у задоволенні клопотання позивача, чим порушив його право на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім цього відповідач вказує на наявність відео фіксації порушення, при цьому з наданого відеозапису не зрозуміло чи був досліджений такий доказ, чи досліджені інші докази ( зокрема допитані свідки правопорушення).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд вважає , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем у справі інспектором роти обл.БУПВ в Чернівецькій області Костюком С. Р. відбулось із порушеннями , тому винесена постанова про накладання адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 підлягає скасуванню із надісланням справи на новий розгляд.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Згідно ст.1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт,3) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю у зв'язку з тим, що позивач не довів та не підтвердив своїх ані душевних ані моральних страждань. Крім цього досліджений судом відеозапис розгляду справи про правопорушення, наданий відповідачем, вказує на достатньо коректне ставлення відповідача до позивача як до громадянина та учасника дорожнього руху, і не містить будь-які докази про «свавілля і некомпетентність органів поліції», на яки посилається позивач у своєму позові.

Керуючись ст. 68 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.ст. 9,33,122 ч.1, 222, 245,251, 256 ч.1, 257, 258, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284,289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 370749 від 05 лютого 2019 року винесену інспектором роти обл. БУПВ в Чернівецькій області Костюком Святославом Романовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи - відповідача по справі).

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний тест рішення складено 12.03.2019 року.

Суддя: