Справа № 813/2158/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3479/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Коморний О.І.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 11 год. 00 хв. 20 вересня 2018 року, повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року, у справі №813/2158/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентарок» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вентарок» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовними заявами до Головного управління ДФС у Запорізькій області просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області від 20.04.2018 за № 659490/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 20.03.2018 складеної ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних; зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №13 від 20.03.2018 складену ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області від 18.04.2018 за № 655519/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної № 20 від 28.03.2018 складеної ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних; зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 20 від 28.03.2018 складену ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області від 20.04.2018 за № 659510/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 22.03.2018 складеної ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних, зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 16 від 22.03.2018 складену ТОВ «ВЕНТАРОК» у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року справи за позовними заявами обєднані в одне провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року до участі у справі співвідповідачем залучено Державну фіскальну службу України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи відповідачами не надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до категорій ризикових платників податків. Суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області містять формальну підставу для їх прийняття, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Товариством надано не повний пакет документів, передбачених п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, договорів оренди приміщення, договори, документи про сплату придбаної сировини, документів щодо перевізників товарів. Скаржник вказує, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних приймалось Комісією на підставі тих документів, які були подані в електронному вигляді та були дослідженні Комісією. Також зазначає, що у комісії були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Запорізькій області апеляційну скаргу підтримав, представник Товариства щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Державна фіскальна служба України явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вентарок» зареєстровано як юридична особа 12.07.2016, серед видів економічної діяльності - виробництво керамічних плиток та плит, виробництво цементу, виготовлення виробів із бетону для будівництва, виготовлення виробів із гіпсу для будівництва, виготовлення бетонних розчинів, готових для використання, виробництво сухих будівельних сумішей.

20.03.2018 Товариством складено податкову накладну №13, яка подана на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, однак, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» 13 квітня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області направило квитанцію № згідно з якою документ прийнято, реєстрація зупинена, податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Додатково повідомлено, що показник «D» = 0, «Р» = 35179,92».

17 квітня 2018 року Товариство надало пояснення та копії 15 документів на підтвердження реальності господарської операції за результатами якої складено податкову накладну №13, на підтвердження реальності здійснення операцій, які прийняті та збережені на центральному рівні ДФС згідно з квитанцією №1.

20 квітня 2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 659490/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 з підстав ненадання платником податків копій документів (т.1 а.с.26).

25.04.2018 Товариство подало скаргу на вказане рішення, однак рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 04.05.2018 таку залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу № 659490/40652647 про відмову в реєстрації податкової накладної - без змін.

22.03.2018 Товариством сформовано податкову накладну №16, яку направлено засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» 13 квітня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області направило Товариству квитанцію № згідно з якою документ прийнято, реєстрація зупинена, податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Додатково повідомлено, що показник «D» = 0, «Р» = 35179,92».

Для підтвердження реальність господарської операції за результатом якої складено податкову накладну №16 Товариство 17 квітня 2018 року надало пояснення та копії 14 документів, які прийняті та збережені на центральному рівні ДФС згідно з квитанцією №1.

20 квітня 2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 659510/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної №16 з підстав ненадання платником податків копій документів (т.1 а.с.137).

Товариство подало скаргу на рішення № 659510/40652647, яку рішенням комісії з питань розгляду скарг від 02.05.2018 залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу № 659510/40652647 - без змін.

28.03.2018 Товариством сформовано податкову накладну №20, яку направлено засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» 13 квітня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області направило Товариству квитанцію № згідно з якою документ прийнято, реєстрація зупинена, податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Додатково повідомлено, що показник «D» = 0, «Р» = 35179,92».

17 квітня 2018 року Товариство надало пояснення та копії 6 документів, що підтверджують реальність господарської операції за результатом якої складено податкову накладну №20, які прийняті та збережені на центральному рівні ДФС згідно з квитанцією №1.

18 квітня 2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 655519/40652647 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 з підстав ненадання платником податків копій документів (т.1 а.с.83).

Товариство звернулося із скаргою на зазначене рішення, однак рішенням комісії з питань розгляду скарг від 02.05.2018, скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу № 655519/40652647 - без змін.

Вважаючи вказані рішення від 18 та 20 квітня 2018 року щодо відмови в у реєстрації податкових накладних протиправними, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час подання податкових накладних контролюючому органу, (далі ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З матеріалів справи встановлено, що податкові накладні №13 від 20.03.2018 та №16 від 22.03.2018 на суму 100 000,00 грн. кожна сформовані Товариством за результатом здійснення господарських операцій з ТОВ «Торг-Буд-Партнер» відповідно до Договору поставки №271т/17 від 18.08.2017 (т.1 а.с.12-19).

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Вентарок» (Постачальник) зобов'язувалося передати у власність ТОВ «Торг-Буд-Партнер» (Покупець) фасадний камінь VENTAROCK, згідно його замовлень у відповідній кількості, визначеної якості та за узгодженою вартістю, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Вартість товару і порядок розрахунків визначено у пункті 3 Договору, зокрема зазначено, що попередня оплата за товар здійснюється Покупцем у розмірі 50 % вартості партії товару відповідно до узгодженої сторонами Специфікації, сплачується Покупцем одним або декількома платежами не пізніше ніж через 20 робочих днів з дати підписання Специфікації на відповідну партію.

20.03.2018 та 22.03.2018 ТОВ «Торг-Буд-Партнер» платіжними дорученнями №1031 та №1105 відповідно здійснило оплату за товар на рахунок Товариства у розмірі по 100 000,00 грн.

Відповідно до пп. «а» п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Податкова накладна №20 від 28.03.2018 на суму 183 762,43 грн. сформована позивачем за результатом здійснення господарської операції з ТОВ «Запорізький ДБК» на виконання умов Договору поставки №2405-01 від 24.05.2017 (т.1 а.с.72-73) відповідно до якого ТОВ «Вентарок» (Постачальник) зобов'язувалося передати у власність ТОВ «Запорізький ДБК» (Покупець) фасадний камінь VENTAROCK, згідно його замовлень, у відповідній кількості, визначеної якості та за узгодженою вартістю, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Вартість товару і порядок розрахунків визначено у п.3 Договору, яким встановлено, що попередня оплата за товар здійснюється Покупцем у розмірі 100 % вартості партії товару, протягом 5 календарних днів з моменту підписання Специфікації до цього Договору.

Згідно з видатковою накладною №54 від 28.03.2018 ТОВ «Запорізький ДБК» отримало від позивача товар на суму 153 135,36 грн., відправлений згідно з товарно-транспортною накладною №Р54 від 28.03.2018.

Відповідно до пп. «б» п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246) відповідно до п.12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводиться перевірка, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117).

Відповідно до п.3 Порядку №117 податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з п.5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п.6, 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, пункти 6 та 7 Порядку №117 встановлюють чіткі та однозначні підстави для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування:

- відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- відповідність податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (п.10 Порядку №117).

Як зазначено у квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2018 №, № та № підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, сформованих Товариством, є відповідність ПН вимогам пп.1.6. п.1. «Критеріїв ризиковості платника податку».

Так, згідно з пп.1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

В свою чергу, досліджувані судом квитанції не містять вказівки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», в матеріалах справи відсутні відомості про розгляд та прийняття Комісією рішення про внесення Товариства до переліку ризикових платників.

Окрім того, застосоване контролюючим органом в квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2018 №, № та № формулювання щодо підстав зупинення реєстрації поданих Товариством податкових накладних не передбачено пунктами 6 та 7 Порядку №117.

Так, відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Законодавцем не визначено чіткого переліку документів, які платник податку може подати до контролюючого органу, такий перелік визначається платником податку на власний розсуд у кожному випадку окремо, в залежності від підстав зупинення реєстрації податкової накладеної (висновку податкового органу про відповідність платника податку певним критеріям ризикованості платника податку).

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження реальності господарської операції ТОВ «Вентарок» із ТОВ «ТОРГ БУД Партнер» та ТОВ «Запорізький ДБК» 17 квітня 2018 року позивач надав Головному управлінню ДФС у Запорізькій області письмові пояснення та копії первинних документів.

Відповідно до долучених до матеріалів справи копій листів-пояснень Товариство є господарським товариством, основним напрямом господарської діяльності якого є реалізація вентильованих фасадних систем VentaRock. Комплектуючими частинами вентильованих фасадних систем VentaRock є: ригелі, стійки, консолі, анкерні кріплення і фасадний камінь. Виробником фасадного каменю являється безпосередньо ТОВ «Вентарок».

Товариством надано інформацію щодо основних видів діяльності, місцезнаходження виробничих потужностей, вартості основних засобів, обладнання, яке використовується для виготовлення продукції, середньооблікової чисельності працівників, сум сплачених податків та зборів, основних напрямів реалізації товару.

На підтвердження реальності здійснення господарських операції з вказаними контрагентами Товариство надало такі первинні документи: договір поставки № 271т/17 від 18.08.2017, специфікації №1 від 18.08.2017, №2 від 20.02.2018, №3 від 29.03.2018, платіжне доручення № 1031 від 20.03.2018, листи-пояснення від 17.04.2018, показник D, видаткова накладна № 66 від 11.04.2018, товаро-транспортна накладна № Р65 від 11.04.2018, копія довіреності № 400 від 11.04.2018, договір-заявка №19/18 від 11.04.2018, рахунок на оплату №586 від 12.04.2018, акт надання послуг № 918 від 12.04.2018, платіжне доручення № 1246 від 18.04.2018, сертифікати відповідності, договір поставки № 2405-01 від 24.05.2018, видаткова накладна №54 від 28.03.2018, довіреність №350 від 28.03.2018, товаро-транспортна накладна №Р-54 від 28.03.2018, платіжне доручення №9963 від 27.03.2018, платіжне доручення №1105 від 22.03.2018, видаткові накладні № 62 від 10.04.2018, №43 від 28.02.2018, № 25 від 16.03.2018, №26592 від 16.03.2018, № 57 від 29.03.2018, товаро-транспортна накладна № Р62 від 10.04.2018, копія довіреності № 386 від 10.04.2018, договір-заявка №14/18 від 10.04.2018, акт надання послуг № 9 від 11.04.2018, платіжне доручення №1221 від 12.04.2018, рахунок на оплату № 10 від 11.04.2018.

Надання вказаних документів Товариством контролюючому органу підтверджується долученим до матеріалів справи скріншотами з електронної бази даних ДФС.

Згідно з п.18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566 Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідно до п.20 Порядку №117 комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 21 Порядку №117 встановлено підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області містять формальні підстави відмови в реєстрації податкових накладних, які зазначені у Порядку №117, а саме ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.

При цьому в таких не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, вважаючи, що надані Товариством документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відмова у прийнятті до реєстрації податкових накладних з підстав недостатності документів для прийняття рішення про реєстрацію можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані Товариством є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, вказує на протиправність рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Щодо вказівки у квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2018 №, № та № показників «D» = 0, «Р» = 35179,92, то як вірно зазначено судом першої інстанції із наданої позивачем копії роздруківки показника D за квітень та травень 2018 року з електронного кабінету платника податків, згідно даних електронного кабінету платника податків, який ведеться ДФС України, показник позивача за квітень D=0,09, за травень D=0,12, тоді як моніторинг податкових накладних проводиться, якщо показник D є меншим за 0,03.

Таким чином, вказаний у квитанції показник D не відповідає даним, які містяться в електронному кабінеті платника податків, який ведеться ДФС України.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подані позивачем пояснення та копії документів підтверджують здійснення господарської операції з контрагентами за результатом яких складені податкові накладні №13 від 20.03.2018, №16 від 22.03.2018 та №20 від 28.03.2018, такі господарські операції здійсненні в межах господарської діяльності Товариства, є фактичними, ознаки порушення вимог законодавства щодо складення Товариством первинних документів відсутні, подані документи в своїй сукупності є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН. В свою чергу ГУ ДФС у Запорізькій області не вказано якому саме критерію ризикованості платника податку відповідав позивач, а також не зазначено документів, яких позивачем не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій.

Водночас, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та в подальшому рішення щодо відмови у реєстрації такої покладається на відповідача.

Отже, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації податкових накладних, поданих Товариством, та прийняття рішень про відмову в реєстрації таких, вчинено відповідно до приписів ПК України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими нормативно-правовими актами.

В свою чергу, приймаючи оскаржувані рішення контролюючий орган обмежився виключно загальним покликанням на те, що причиною такого є ненадання платником податку первинних документів, не вказавши конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення.

Відповідачами під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих позивачем на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій щодо якої подано на реєстрацію податкові накладні та не доведено факт порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Окрім того, суд апеляційної зазначає, що за вказаних обставин контролюючий орган не був позбавлений можливості перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо протиправність оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 13, №16 та №20, відсутності ознак порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкових накладних, а отже наявності достатніх підстав для прийняття комісією рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Щодо покликань скаржника на те, що судом першої інстанції визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області № 659490/40652647 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №13, тоді як рішення №659490/40652647 приймалось 20.04.2018, то суд апеляційної інстанції зауважує, що вказане є опискою, яка може бути виправлена в порядку ст.253 КАС України та на правильність висновків суду першої інстанції не впливає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 250, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/2158/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 11.03.2019