Справа № 0840/3332/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3332/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року в адміністративній справі №0840/3332/18 (головуючий суддя 1-ї інстанції Стрельнікова Н.В.) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, (треті особи: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКК «Спецбудналадка») про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.08.2018 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.07.2018 року №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Крім того, позивачем 20.08.2018 року подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 року №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» в частині тимчасового блокування доступу державному реєстратору Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 місяців до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 року №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» в частині тимчасово блокування доступу державному реєстратору Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 (шість) місяців до ухвалення рішення у справі.

17.09.2018 року відповідачем подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення клопотання, скасувавши заходи забезпечення позову.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач та представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які слугували підставою для застосування заходів забезпечення позову не змінились та не зникли.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховані обставини, викладені відповідачем в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, а відтак необгрунтовано відмовив у його задоволенні.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст. 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Згідно із частиною 1 статті 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, відповідачем зазначено, що з моменту винесення оскаржуваного наказу строк блокування розпочався і буде тривати шість місяців з моменту постановлення наказу. Таким чином, суд, застосувавши заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії такого наказу, вже звільнив ОСОБА_2 від застосованих заходів, що були прийняті відповідачем відносно неї. І такі заходи вже не можливо буде застосувати, оскільки оскаржуваний наказ Мінюсту є актом індивідуальної дії. Вказаний наказ є діючим, судовим рішенням не скасований, проте фактично позивачем не виконується. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного наказу до вирішення справи по суті, є фактично задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 протягом дії цього наказу, тобто протягом 6 місяців.

Колегія суддів вважає, що вказані посилання відповідача заслуговують на увагу. Проте, судом першої інстанції такі посилання взагалі не проаналізовані та судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Судова колегія звертає увагу, що застосування заходів забезпечення позову у спосіб, визначений ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року, по суті надало позивачу можливість уникнути дисциплінарної відповідальності, встановленої наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2018 року №2423/5, тобто тимчасового блокування доступу державному реєстратору Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 місяців.

Вказаний наказ вичерпував свою дію у січні 2019 року, та задовольнивши заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного наказу, суд першої інстанції по суті надав позивачу можливість доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на всі 6 місяців строку дії дисциплінарного покарання.

Позивач, подавши заяву про забезпечення позову, та суд першої інстанції, ухваливши рішення про зупинення дії оскаржуваного наказу, штучно створили умови для невиконання позивачем протягом строку дії оскаржуваного наказу (шести місяців) його вимог.

Саме такої цілі прагнув позивач, що підтверджується фактом подання ОСОБА_2 заяви до суду про залишення без розгляду її позову до Міністерства юстиції України про скасування спірного наказу.

Так, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу залишено без розгляду.

Таким чином, хоча спірний наказ Міністерства юстиції України і не був визнаний протиправним та скасований судовим рішенням і залишився чинним, проте не був реалізований у встановлений законом спосіб.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового рішення, про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 157, 242, 243, 308, 313, 315, 316, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року в адміністративній справі №0840/3332/18 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року в адміністративній справі №0840/3332/18 скасувати.

Задовольнити клопотання Міністерства юстиції України та скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак