Справа № 360/267/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/267/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді Шембелян В.С. у справі № 360/267/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення.

11.03.2019 від позивача за вх.№ 12670/2019 надійшла заява про відвід судді, в обґрунтування якої зазначено, що підставою для відводу є обставини справи, які викликали у позивача сумнів у неупередженості судді Шембелян В.С., в складі якої прийнято рішення про скасування заходів забезпечення позову в цій справі. На думку позивача, суддя, приймаючи таке рішення, діяла упереджено, прийнявши до уваги лише аргументи відповідача, крім того, не надала оцінки наявності тих підстав, з яких було прийнято ухвалу про застосування заходів забезпечення позову, на час прийняття рішення про їх скасування.

Крім цього, позивач у заяві про відвід судді посилається на таке.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року про скасування заходів забезпечення позову в справі № 360/267/19, далі оскаржувана ухвала, були скасовані заходи забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії рішення Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області № 28/04 від 15 листопада 2018 року "Про визначення опорного закладу освіти, його філії та припинення діяльності закладу шляхом реорганізації", вжиті ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 по справі № 360/267/19, далі ухвала про забезпечення позову.

Позивач зазначає, що суддя не виконав свого обов'язку прийняти обґрунтоване рішення, яке має бути ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, відповідно до вимог частини 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Приймаючи рішення про скасування заходів забезпечення позову суддя розглянув та надав юридичну оцінку тільки доводам відповідача.

Висновки суду про гіпотетичну суперечність порушення прав позивача інтересам інших батьків учнів цієї школи (інтереси яких позивач не повноважна представляти) та виникнення загрози порушення прав на отримання освіти учнями 10-11 класів в опорному закладі, невчасного замовлення документів про освіту державного зразка для учнів 11 класів новостворюваного закладу, що ускладнить своєчасність їх отримання, що необхідно для вступу до інших учбових закладів вищого рівня також порушують принципи адміністративного судочинства України, оскільки не є офіційно встановленими, такі зацікавлені особи не звертались офіційно з цього приводу до суду у встановленому законом порядку, не є учасниками справи, тому такі висновки суду є безпідставними та незаконними.

Таким чином, суддя довів змістом мотивувальної частини свого рішення, що прийняв рішення про скасування заходів забезпечення позову в інтересах відповідача, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову однобічно та упереджено, виключно на підставі доводів та доказів відповідача, не враховуючи доводи та докази позивача взагалі, так і щодо інтересів інших осіб, зокрема, та прийняв доводи відповідача про інтереси інших осіб для скасування заходів забезпечення позову.

Логічним, законним, повним та всебічним рішення було б, якби суд в такому випадку взагалі не розглядав та не приймав до уваги права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками справи, але на які посилаються обидві сторони, а не використовував доводи тільки відповідача на його користь інтересами третіх осіб в спірному питанні, залишивши без уваги доводи та докази позивача.

З іншого боку, суддя дійшов до висновку про загрозу порушення прав на отримання освіти учнями 10-11 класів в опорному закладі, невчасного замовлення документів про освіту державного зразка для учнів 11 класів новостворюваного закладу, що ускладнить своєчасність їх отримання, що необхідно для вступу до інших учбових закладів вищого рівня, але чомусь не прийняв до уваги існуючу мережу закладів освіти, які до цього часу забезпечували в повному обсязі реалізацію прав та інтересів учнів 10 та 11 класів шкіл, яких стосується спірне рішення відповідача, не прийняв до уваги, що відповідач зловмисно прийняв спірне рішення вже після початку навчального року, тоді як не таким болісним та нелогічним було прийняття рішення влітку, між навчальними періодами для унеможливлення суспільної напруги в територіальних громадах та серед зацікавлених осіб.

Висновок суду про уявну загрозу порушення прав на отримання освіти учнями 10-11 класів в опорному закладі доводить упередженість та необ'єктивність судді, його заінтересованість в результаті розгляду даної справи на користь відповідача.

Суддя аналізує тільки уявну загрозу від заходів забезпечення позову і ігнорує доводи заявника та фактичні обставини справи, щодо негативних наслідків прийняття відповідачем завідомо незаконного спірного рішення, яке порушує права та інтереси позивача, його дитини та інших зацікавлених осіб, встановлений законом порядок прийняття та оприлюднення спірного рішення відповідача.

Очевидно, що якщо не попередити заходами забезпечення позову наслідки скасування в наступному очевидно незаконного рішення відповідача, негативні наслідки щодо прав та інтересів зацікавлених осіб, в тому числі щодо зазначених судом першої інстанції учнів 10- 11 класів, будуть набагато гіршими та шкідливішими, ніж від уявної загрози заходів забезпечення позову.

Наприклад, наслідки скасування незаконного спірного рішення про створення Чмирівського ліцею буде, в тому числі і потягне негативні наслідки щодо зазначених судом першої інстанції учнів 10-11 класів. Тому суддя, якби був неупередженим та об'єктивним, незаінтересованим в результаті розгляду справи на користь відповідача, мав попередити та унеможливити такі негативні наслідки збереженням заходів забезпечення позову та поверненням відповідача у правове поле.

За таких обставин справи позивач обґрунтовано вважає, що такі висновки судді можливі лише у разі, якщо суд першої інстанції дочасно всупереч закону визначився з результатом розгляду даної справи на користь відповідача та не збирається скасовувати очевидно незаконне рішення відповідача, використовуючи принцип переваги доцільності над законом, принцип переваги інтересів відповідача та однієї групи осіб над законними правами та інтересами дитини позивача, дискримінуючи права та інтереси дитини позивача.

Суддя не тільки порушив принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а й вирішив питання про гіпотетичну суперечність прав та інтересів осіб, які не приймають участь у справі, таких як батьки інших учнів Вишневської школи з правами та інтересами дитини позивача, та про гіпотетичну загрозу правам та інтересам учні 10-11 класів шкіл, які мають війти до складу Чмирівського ліцею на підставі очевидно незаконного спірного рішення відповідача через заходи забезпечення позову на захист прав та інтересів дитини позивача.

При вирішенні клопотання адвоката відповідача про скасування заходів забезпечення позову суддя використав зручні доводи та докази виключно однієї сторони та надав їм викривлену юридичну оцінку з метою прийняти рішення на користь відповідача та скасувати ухвалу про забезпечення позову та скасувати судову заборону реалізації наслідків очевидно незаконного рішення відповідача.

Позивач також зазначає, що суддя прийняла рішення про скасування заходів забезпечення позову, яке має ознаки неправосудного та спричинило тяжкі наслідки.

При вирішенні заяви про відвід судді Шембелян В.С. суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 11.03.2019 зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення до вирішення питання про відвід судді Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С.

На підставі вказаної ухвали згідно із приписами ст. 31 КАС України здійснено автоматичний розподіл справи, який оформлений протоколом від 11.03.2019, відповідно до якого вирішення заяви про відвід судді Шембелян В.С. передано судді Тихонову І.В.

За приписами частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 40 КАС України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey .), від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. ), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Вказані у заяві про відвід підстави для відводу судді не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію позивача до вчинених суддею процесуальних дій у справі.

Суд зауважує, що у відповідності до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява про відвід судді вмотивована саме незгодою позивача з процесуальними рішеннями судді Шембелян В.С., що згідно із частиною четвертою статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 241, 242, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді Шембелян В.С. у справі № 360/267/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

СуддяІ.В. Тихонов