Справа № 460/558/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
13 березня 2019 року м. Рівне №460/558/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., після одержання позовної заяви
до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив суд:
1. Визнати дії відповідача щодо порядку та результатів розгляду звернення на імя голови Рівненської ОДА від 31 липня 2018 року, скерованою йому для розгляду по суті та відмови у задоволенні клопотання від 24 липня 2018 року незаконними та зобовязати відповідача переглянути звернення у відповідності до вимог чинного законодавства.
2. Визнати право власності після смерті дружини ОСОБА_2 на земельну частку (пай), площею 2,40 умовних га на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, за дочкою - ОСОБА_3.
3. Зобовязати відповідача виділити для дочки ОСОБА_3 вказану земельну ділянку в натурі та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на дану земельну ділянку.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 14.06.2006, померла його дружина - ОСОБА_2. До дня своєї смерті дружина була працівником соціальної сфери на селі, а тому вона мала право отримати у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 12.07.1995 № 608/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективи власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Позивач вважає, що земельна ділянка має бути надана за рахунок земель запасу (резерв) сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області в районі с. Дружне.
Відповідач у своїх відповідях зазначає, що позивач як спадкоємець не має права на отримання земельної ділянки, яка мала б належати його покійній дружині. Хоча позивач звертає увагу, що його покійна дружина була членом колгоспу і як член підприємства мала право на отримання земельної частки (паю).
Поміж тим, позивач ОСОБА_1 зазначив у позові, що коли, після смерті дружини він звернувся до сільської ради з питанням видачі сертифікату про право на земельну частку (пай) на імя дружини, то йому в цьому було відмовлено та повідомлено, що її не було включено до списків громадян - членів колективного сільськогосподарського кооперативу, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю. А тому, дружина не отримала право на земельну частку (пай), з чим позивач не погоджується.
Крім того, позивач зазначив, що спадщину після смерті дружини фактично прийняв, так як до дня її смерті проживав разом з останньою в одному будинку, де і мешкає на даний час. З огляду на це, вказує, що до нього як до спадкоємця перейшло право вимоги на земельну частку (пай), а тому щоб користуватися земельною ділянкою, як передбачено ст. 81 Земельного кодексу України, необхідно визначити її на місцевості та здійснити її державну реєстрацію.
Перевіривши наведені у адміністративному позові доводи, та наявні докази у матеріалах справи, суддя вважає, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі необхідно відмовити, з таких підстав.
Частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
З системного аналізу вказаних норм права, судом встановлено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-правових управлінських функцій, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Суд звертає увагу, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.
Так, з аналізу позовної заяви та матеріалів справи, судом встановлено, що на думку позивача його дружина мала право на отримання земельної частки (паю). Оскільки спадщину після смерті дружини він фактично прийняв (так як до дня її смерті проживав разом в одному будинку), то до нього, як до спадкоємця, перейшло право вимоги на земельну частку (пай) після смерті дружини ОСОБА_2. Відмова Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у наданні дозволу на виготовлення технічної документації для оформлення права власності на пай порушує його право та право його дочки на користування даною земельною ділянкою.
Таким чином, звернення позивача до відповідача - суб'єкта владних повноважень, про надання відповідного дозволу, мотивоване лише виникненням на його думку речового права на земельну ділянку, у зв'язку із прийняттям спадщини.
Разом з тим, констатуючи відсутність у позивача права на земельну частку (пай), Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області прийняло спірне рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 23.08.2018.
Згідно із частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
Тобто, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
У позовній заяві, позивач обґрунтовував вимогу про скасування рішення органу державної влади, наявністю в нього існуючого речового права на земельну частку (пай). Оскільки орган державної влади не визнає речове право позивача на земельну частку (пай), то у цьому випадку обраний ОСОБА_1 спосіб захисту спрямований на відновлення його порушеного приватного (речового) права. І саме від встановлення обставин, з якими позивач пов'язує виникнення в нього речового права на спірну земельну частку (пай), залежить правильне вирішення спору.
Аналіз зазначених обставин справи дає підстави суду вважати, що здійснення захисту такого цивільного права, як і встановлення його існування, не віднесено до компетенції адміністративного суду.
За таких обставин, вказаний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Разом з тим, суду слід зазначити, що статтею 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Тобто, належним в даному випадку способом захисту порушеного права позивача є визнання права на земельну частку (пай).
Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, суду необхідно роз'яснити позивачу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 170, 256, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження у справі № 460/558/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Роз'яснити позивачу, що дана справа віднесена до юрисдикції загального суду, що здійснює розгляд за правилами цивільного судочинства.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Зозуля Д.П.