Справа № 607/5788/19
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.03.2019 Справа №607/5788/19
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

з участю перекладача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт,

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт про затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців, з метою забезпечення видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області (далі - УДМС у Тернопільській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання із поміщенням особи, яка незаконно перебуває в Україні у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення її видворення за межі території України.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідач громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув на територію України 03 червня 2018 року через КПП «Бориспіль» по паспортному документу серії А3188017, виданому 10 березня 2016 року, термін дії до 07 березня 2026 року, з приватною метою. Після вїзду в Україну 03 червня 2018 року відповідач її територію не покидав.

На момент виявлення відповідача 01 березня 2019 року посадовими особами позивача останній перебував в Україні понад дозволений строк. Відповідач не звертався до територіальних органів та підрозділів ДМС України з клопотанням щодо продовження строку перебування на території України, продовжує перебувати на території України без законних на те підстав, порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

01 березня 2019 року за порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн., який сплачено в повному обсязі.

Також, 01 березня 2019 року Тернопільським МВ УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт до країни свого походження або третьої країни та зобов'язано останнього покинути територію України у термін до 04 березня 2019 року. Зазначене рішення особисто вручене відповідачу, йому розяснено про обовязок покинути території України до 04 березня 2019 року та про наслідки невиконання рішення. Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось.

По даний час рішення про примусове повернення, відповідачем не виконано. Відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України та жодних дій щодо повернення в країну походження у термін визначений у рішенні про примусове повернення з України не вживає. Відповідач не має постійного місця проживання, близьких родичів, належного фінансового забезпечення, не працює та не має законних джерел доходів.

ОСОБА_1 того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2019 року задоволено позов позивача та примусово видворено за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт. Рішення суду звернуто до негайного виконання.

Посилаючись на наведене та те, що відповідач протягом тривалого часу порушує міграційне законодавство, не вживає будь-яких заходів щодо легалізації перебування в Україні, при цьому, не має постійного місця проживання, близьких родичів, належного фінансового забезпечення, не працює та не має законних джерел доходів, позивач вважає, що є всі необхідні передумови для затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт на строк до шести місяців, із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Відповідач відзив на позов не подавав.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Відповідач позов визнав та не заперечив щодо його затримання, з метою видворення з території України.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув на територію України 03 червня 2018 року через КПП «Бориспіль» по паспортному документу серії А3188017, виданому 10 березня 2016 року, термін дії до 07 березня 2026 року, з приватною метою.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після вїзду в Україну 03 червня 2018 року відповідач її територію не покидав. Вказаний факт підтверджується копією паспорта відповідача та витягом з підсистеми ДМС -АРКАН.

01 березня 2019 року відносно відповідача посадовими особами Тернопільського МВ УДМС України в Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП, зокрема за те, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт прибув на територію України 03 червня 2018 року з приватною метою та після закінчення 90-денного дозволеного строку перебування протягом 180 днів, продовжує перебувати на території України понад дозволений строк, чим порушує правила перебування в Україні та жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживає. До територіальних органів та підрозділів ДМС України з клопотанням щодо продовження строку тимчасового перебування на території України відповідач не звертався.

Постановою Державною міграційної служби України від 01 березня 2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн..Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 06 березня 2019 року встановлено, що вказаний штраф сплачено в повному обсязі.

01 березня 2019 року Управлінням державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт. Зобовязано останнього покинути територію України у термін до 04 березня 2019 року.

Зазначене рішення особисто вручене відповідачу 01 березня 2019 року, зобов'язано не пізніше 04 березня 2019 року самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення про примусове повернення з України, що підтверджується особистим підписом відповідача в присутності перекладача. Дана постанова відповідачем не оскаржена.

Встановлено та відповідачем не заперечується, що по даний час рішення про примусове повернення із України ним не виконано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2019 року примусово видворено за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт. Рішення суду звернуто до негайного виконання.

Відповідач не працює, не навчається, зареєстрованого місця перебування не має, будь-яких доходів не отримує та близьких родичів на території України не має.

Також встановлено, що із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не звертався.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 16 ст. 4 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (далі - ОСОБА_2), іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Положення ст. 9 вищевказаного Закону встановлено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Між Україною та ОСОБА_5 діє безвізовий порядок вїзду.

Підпунктом 2 пунктом 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 15.02.2012 №150, передбаченого, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі вїзду іноземців,які є громадянами держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Згідно з вимогами ст. 26 ЗУ „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

В силу вимог ч.ч. 5, 6 ст. 26 вищевказаного Закону, іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), 28 червня 1967 народження, прибув на територію України 03 червня 2018 року через КПП «Бориспіль» по паспортному документу серії А3188017. Після вїзду в Україну 03 червня 2018 року відповідач її територію не покидав, чим порушив встановлені правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені строки.

01 березня 2019 року Управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження та залишення території України у строк до 04 березня 2019 року.

У встановлений строк без поважних причин відповідач не виконав рішення про примусове повернення з України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2019 року примусово видворено за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт та звернуто рішенння до негайного виконання.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст.289 КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, у тому числі: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (ч.1)

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч.3).

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.4).

Згідно з вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Як вбачається з вимог п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення за межі території України.

При цьому, підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, чи ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Встановлено, що протягом тривалого часу відповідач порушує міграційне законодавство та рішення щодо примусового повернення до країни походження чи третьої країни не виконав.

Відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання обовязку щодо залишення території України та жодних заходів щодо виїзду за межі України у строк вказаний у рішенні про примусове повернення з України не вживає.

Відповідач не працює, не навчається, зареєстрованого місця перебування не має, будь-яких доходів та близьких родичів на території України не має.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення за межі території України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його тривалим ухиленням від добровільного виїзду, беручи до уваги відсутність у відповідача постійного місця проживання, законних джерел доходу та не вжиття ним будь-яких заходів щодо залишення території Україні, суд вважає позов про затримання громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування доводів позивача та безпідставність позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області ( бул.Шевченка,10 м.Тернопіль, , електронна адреса ) до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт (Jonasson Sveinn Benedikt, 28 червня 1967 народження, паспорт серії А3188017, виданий 10 березня 2016 року, терміном дії до 07 березня 2026 року), про затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців, з метою забезпечення видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Свеінн Бенедікт ( Jonasson Sveinn Benedikt), 28 червня 1967 народження, паспорт серії А3188017, виданий 10 березня 2016 року, терміном дії до 07 березня 2026 року), на строк до шести місяців, із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції у 10 - денний строк з дня проголошення рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення виготовлено 07 березня 2019 року.

Головуючий підпис:

З оригіналом згідно

Суддя І.М. Черніцька