Справа № 2140/1338/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1338/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду, яке прийнято 09 серпня 2018 року у складі суду судді: Попова В.Ф. в місті Херсоні по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок" (далі - ТОВ "Світанок") звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - Управління ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2018 р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким відповідач нарахував податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 24562,50 грн., з яких 19650,00 грн., - сума збільшення ПДВ за період жовтня 2016 р. та 4912,50 грн. - штрафна санкція, на думку апелянта, незаконне та підлягає скасуванню. Це рішення було прийняте на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки, яким встановлено, що за жовтень 2016 року завищено податковий кредит на суму ПДВ 19650 грн., що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. Позивач вказує, що між ним та ТОВ "Агро-Хорса" був укладений договір постачання товарів. Відповідно до умов якого, ТОВ "Світанок" придбало у ТОВ "Агро-Хорса" товар (шрот соняшника) кількістю 23,580 тон на суму 117900 грн., в тому числі ПДВ 19650,00 грн. Вказані кошти були перераховані на банківський рахунок постачальника. Придбаний у ТОВ "Агро-Хорса" товар (шрот соняшника) повністю був використаний позивачем у своїй господарській діяльності. Податкова накладна за вищевказаним договором зареєстрована в ЄРПН. Наявність вироку суду щодо притягнення до відповідальності керівника ТОВ "Агро-Хорса" не може бути виключною підставою для висновку про нереальність господарської операції по договору.

Відповідач/Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, надало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що актом перевірки встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, а саме: за жовтень 2016 року завищено податковий кредит на суму ПДВ 19650 грн., що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. Цією перевіркою встановлені факти, які доводять нереальність проведення господарської операції за договором постачання товарів між ТОВ "Агро-Хорса" та позивачем. Відповідно до вироку суду, керівник ТОВ "Агро-Хорса" засуджений за фіктивне підприємництво. Надані до перевірки ТОВ "Світанок" первинні документи не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки вони не мають статусу юридично значимих, так як підписані невідомою особою, що доведено вироком суду. Необоротні активи, в т.ч. основні засоби у цього підприємства на початок та кінець звітного року відсутні. Нерухоме майно у власності або оренді, земельні ділянки у ТОВ "Агро-Хорса" відсутні. Загальна чисельність працівників становить 1 особа. Згідно податкових декларацій, вказане товариство не залучало сторонні організації до надання будь-яких послуг, що необхідні для реального ведення господарської діяльності. На думку відповідача, усі ці факти свідчать про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Агро-Хорса" та ТОВ "Світанок".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.05.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Світанок" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП "Агро-Хорса" у жовтні 2016 р. якою встановлені порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України - за жовтень 2016 року, а саме завищено податковий кредит на суму ПДВ 19650 грн., що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за період жовтень 2016 р. на суму ПДВ 19650 грн. Вказані порушення були зафіксовані актом №105/21-22-14-06/03784924.

21.06.2018 р. на підставі вищевказаного акту ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі винесено податкове повідомлення-рішення № , за порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, відповідно до якого, ТОВ "Світанок" нараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 24562,50 грн., з яких 19650,00 грн. - сума збільшення ПДВ за період жовтня 2016 р. та 4912,50 грн. - штрафні санкції.

Перевірці, відповідно до акту, підлягали відображена в податковій звітності господарські відносини ТОВ "Світанок" з контрагентом-постачальником ТОВ "Агро-Хорса" за жовтень 2016 р.

Відповідно до договору постачання товарів № 7 (пп. 1.1, 1.2 п. 1) від 29.09.2016 р. ТОВ "Агро-Хорса" (Постачальник), в особі директора ОСОБА_2, зобов'язався поставити товари в кількості, асортименті і в терміни, передбачені специфікацією, що додається до договору і являється його невід'ємною частиною, а ТОВ "Світанок" (Покупець) прийняти зазначений товар (а.с. 15-16).

Відповідно до додатку №1 до договору постачання № 7 від 29.09.2016 р. постачанню підлягав шрот соняшниковий кількістю 25,000 т. + - 10% на загальну суму в т.ч. ПДВ + - 10% 125000,00 (а.с. 17).

Відповідно до рахунку-фактури № 0310 від 03.10.2016 р. ТОВ "Агро-Хорса" поставило ТОВ "Світанок" шрот соняшниковий у кількості 23,580 т. вартістю 98250,00 грн., ПДВ 19650,00 грн., всього з ПДВ 117900,00 грн. (а.с. 18).

Розрахунок був здійснений у безготівковій формі на підставі платіжного доручення № 109 від 05.10.2016 р. на загальну суму 117900,00 грн., в т.ч. ПДВ 19650,00 грн. (а.с. 19).

Сума 19650,00 грн. податку на додану вартість включена до податкового кредиту жовтня 2016 року, податкова накладна зареєстрована у ЄРПН.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2017 р. ОСОБА_2 - директора ТОВ "Агро-Хорса", визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Цим судовим рішенням встановлено, що протягом 2015-2016 років підприємство ТОВ "Агро-Хорса" використовувалось невстановленою в ході досудового розслідування особою, для ведення незаконної діяльності, пов'язаної із наданням юридичним особам послуг з мінімізації податкових зобов'язань, з метою ухилення від сплати податків. Крім того, встановлено, що ТОВ "Агро-Хорса" створене без мети ведення фінансово-господарської діяльності (а.с. 121-124).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимоги ТОВ «Світанок», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені перевіркою факти про неможливість здійснення господарської операції за договором постачання товарів між ТОВ "Агро-Хорса" та ТОВ "Світанок" знайшли своє підтвердження, внаслідок чого, оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню, оскільки воно обґрунтоване та законне.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва-підприємцями.

Господарською діяльністю в розумінні п. 14.1.36. ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п. 44.1 та 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Так, ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Основною причиною зменшення податкового кредиту позивача, податковий орган зазначає неможливість вироблення, поставки, продукції ТОВ "Агро-Хорса" та те, що діяльність цього підприємства була фіктивною як і видані документи, посилаючись на вирок суду та висновки викладені в акті перевірки.

Відповідно до акту перевірки п.3.1 директором, засновником та бухгалтером ТОВ "Агро-Хорса" протягом жовтня 2016 року був ОСОБА_2.

Ці обставини сторонами не спростовано під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції.

Вироком Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 27.04.2017 року його визнано винним за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України в тому, що він діючи умисно за матеріальну винагороду, без мети фінансово-господарської діяльності, підписав протокол загальних зборів учасників ТОВ "Агро-Хорса" та нотаріально завірений статут на підставі якого створено юридичну особу, які передав невстановленим особам для використання в незаконній діяльності.

Таким чином, договір поставки та всі інші первинні документи такі як податкова накладна, видаткова накладна не могли бути створені та підписані саме ОСОБА_2.

Колегія суддів критично відноситься до обґрунтувань позивача, що продукція отримана та використана позивачем в господарській діяльності для виготовлення корму, виходячи с наступного.

Так як встановлено судом у видатковій накладній від 03.10.2016 року №РН-03І0 в графі «отримав» відсутня посада і ПІБ, а в графі «відвантажив» відсутня посада особи яка підписала даний документ, що не дає можливості ідентифікувати особу, яка здійснювала господарські операції по Договору від 29.09.2016 року №7.

Крім того, наявні недоліки у товарно-транспортній накладній від 03.10.2016 року №31016, а саме: в графі «маса брутто, т» не вказана маса товару; в графі «отримав водій/експедитор» відсутні посада посадової особи та підпис водія; в графі «усього відпущено на загальну суму» не вказана сума товару; в графі «відпуск дозволив» відсутня посада посадової особи, яка підписувала зазначений документ; в графі «супроводні документи на вантаж» відсутнє будь-яке зазначення документів; на зворотньому боці товарно-транспортних накладних в графі «прийняв водій/експедитор» відсутні підпис та посада посадової особи; в графі «здав водій/експедитор» відсутні підпис та посада посадової особи; в графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» відсутні ПІБ та посада особи, що приймала товар; в додатку «вантажно-розвантажувальні операції» відсутні будь-які записи.

Згідно п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363. зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 визначено, що товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Крім того, до перевірки апелянтом не було надані сертифікати якості продукції (шрот соняшника), регістри бухгалтерського обліку по рахунках (які були вказані у запиті Головного управління ДФС у Херсонській області від 29.01.2018 №838/10/21-22-14-06-19).

Відповідно до положень абз. 1 п. 44.6 ПК України, в разі, якщо до закінчення перевірки або протягом п'яти робочих днів з дня одержання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені в податковій звітності, вважається, що таких документів не було в платника податків на час складення такої звітності.

Вказані обставини, в їх сукупністі, дають підстави для висновку, що первинні документи складені всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Світанок» фактично здійснено лише документальне оформлення господарської операції з отримання товарів - шрот соняшника.

Так само не могли бути вчиненні і будь-які інші дії по вирощуванню, відвантаженню та поставці продукції, оскільки як встановлено податковим органом, фінансовий звіт ТОВ "Агро-Хорса" за 2016 рік містить інформацію про відсутність необоротних активів, у т.ч. відсутні основні засоби у підприємства на початок та кінець звітного періоду, загальна чисельність працівників у ТОВ "Агро-Хорса" становить одна особа, відповідно до податкового розрахунку сум доходу (форма 1-ДФ) IV квартал 2016 р. Згідно податкових декларацій з податку на додану вартість та баз даних ЄРПН, ТОВ «Агро-Хорса» не залучало сторонні організації до надання послуг по оренді приміщення, опаленню, водо-, тепло-постачання, зв'язку, транспортних перевезень, які необхідні для ведення господарської діяльності та здійснення реальних операцій. Щодо вищенаведених обставин Позивач не надав жодних доказів на їх спростування.

У зв'язку з цим позивач неправомірно використав первинні документи по цій операції та включив спірну суму до податкового кредиту.

Щодо доводів апелянта про реєстрацію податкової накладної в ЄДРПН, колегія суддів зазначає, що сам факт її реєстрації не спростовує обставин зазначених в акті, оскільки податкова накладна є документом похідним від цивільно-правової угоди, поставки та розрахунків. Наявність зареєстрованої податкової накладної та безготівкових розрахунків не є беззаперечною обставиною яка підтверджує реальність операції.

Щодо доводів апелянта про наявність вироку суду, який не є обставиною що підтверджує висновки податкового органу, та яким затверджено угоду про визнання винуватості, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки обвинувачення відносно ОСОБА_2 не стосується конкретних господарських операцій чи контрагентів за якими відбулось ухилення від сплати податків, а є таким, що він в грудні 2015 року за винагороду вступив в зговір з невстановленими особами, для здійснення фіктивного підприємництва і це фіктивне підприємництво здійснювалось в цілому протягом 2016 року.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що всі документи створені ОСОБА_2, чи іншими невстановленими особами від імені ТОВ "Агро-Хорса", в тому числі на підставі яких вчинено реєстраційні дії, укладено цивільно-правові угоди, видано податкові накладні і т.д. не можуть бути враховані платником податків, а подальшому і податковими органами як первинні документи на підставі яких обчислюються, нараховуються та сплачуються податки, бо вони складені всупереч частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем проводився лише документообіг та перерахування коштів без фактичного здійснення господарських операцій між платниками податків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ "Світанок", оскільки встановлені перевіркою факти про неможливість здійснення господарської операції за договором постачання товарів між ТОВ "Агро-Хорса" та ТОВ "Світанок" знайшли своє підтвердження, внаслідок чого, оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню, оскільки воно обґрунтоване та законне.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду, яке прийнято 09 серпня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду, яке прийнято 09 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.І. Шляхтицький