Справа № 300/497/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" березня 2019 р. Справа № 300/497/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року, вимоги про сплату боргу та рішення від 28.02.2019,-

В С Т А Н О В И В:

07.03.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року, вимоги про сплату боргу та рішення від 28.02.2019.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач:

не зазначив відомі номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача та відповідача (якщо такі відомості відомі позивачу).

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6); виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункт 7).

Зі змісту позовної заяви та долучених до позовної заяви незасвідчених копій документів, судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовуються письмовими доказами.

Згідно із частиною 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, позивачем до позовної заяви додано незасвідчені копії письмових доказів, а саме без зазначення дати такого засвідчення, а також не зазначено у кого знаходяться оригінали доказів.

За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам частини 5 статті 160, частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору (квитанція, яка міститься в матеріалах позову свідчить про сплату судового збору в неналежному розмірі).

З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Із змісту позовної заяви слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 28.02.2018, яким встановлено порушення п. 177.2 ст. 177 пп.1.2, пп. 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX та застосовано штрафні санкції (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі ст. 123, ст. 129.4 ПКУ у розмірі 62118,05 грн., визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019, якою встановлено порушення п.3 ч.11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 у розмірі 172719,55 грн., визнати протиправним та скасувати рішення № від 28.02.2019, яким встановлено порушення пп.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 у розмірі 27289,56 грн., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.02.2018, яким встановлено порушення п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.172.2, п.177.4 ст. 177 та застосовано штрафні санкції (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі ст. 123, ст. 129.4 ПКУ у розмірі 745416,77 грн., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.02.2018, яким встановлено порушення п. 184.7 ст. 184, (пп.в) п. 200.4, ст. 200 та застосовано штрафні санкції (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі ст. 123, ст. 129.4 ПКУ у розмірі 36291,00 грн.

Таким чином, звернені до суду вимоги про визнання протиправним та скасування рішень відповідача - суб'єкта владних повноважень (Головного управління ДФСв Івано-Франківській області), безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача (фізичної особи-підприємця ОСОБА_1), є майновими.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", який вступив в дію з 01.01.2019 року, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Суд зазначає, що дана позовна заява містить три самостійні позовні вимоги, кожна з яких є об'єктом сплати судового збору. Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовними вимогами становить 10438,35 грн., а саме майнового характеру (із розрахунку ціни позову 1043834,93 грн.) = 10438,35 грн.

Проте, згідно квитанції № ПН788565 від 06.03.2019 року, ФОП ОСОБА_1 сплачено судовий збір тільки в сумі 9605,00 грн., що свідчить про сплату судового збору в неналежному розмірі.

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року, вимоги про сплату боргу та рішення від 28.02.2019 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаного недоліку шляхом:

- вказання в позовні заяві: номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача та відповідача (якщо такі відомості відомі позивачу);

- долучення належним чином усіх засвідчених письмових доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги із зазначенням дати такого засвідчення, а також зазначити у кого знаходяться оригінали доказів;

- подання до суду документа про сплату судового збору в розмірі 833,35 грн.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Микитюк Р.В.