Справа № 386/190/19
Суддя: Гарбуз О. С.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 386/190/19
Провадження № 2-а/386/10/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського шостої роти першого батальйону УПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Тодосійчука Віталія Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №931979 від 20.02.2019,

встановив:
ОСОБА_1 28.02.2019 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського шостої роти першого батальйону УПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Тодосійчука Віталія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №931979 від 20.02.2019. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2019 о 00 годин 10 хвилин на 210-ому кілометрі ділянки автодороги МО5 Одеса-Київ його зупинив відповідач, за версією якого, - з причин того, що він рухався у крайній лівій смузі не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч або розворот, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) за що ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність, у зв`язку з чим було складено постанову і накладено адміністративний штраф в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №931979 від 20.02.2019 підлягає скасуванню з наступних підстав. В порушення пункту 5 розділу ІІІ Інструкції «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» інспектор поліції не роз`яснив права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою адвоката та не повідомив причини незалучення адвоката всупереч вимогам ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України. Також, звертає увагу на той факт, що винесена відповідачем оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. До того ж, вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення і посилання на них, водій має право ознайомитись з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. У разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати що такого доказу не існує. Тобто є всі підстави вважати, що відповідачем фактично не зафіксовано порушення позивачем вимог розташування транспортних засобів на дорозі, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази. Будь-яких з вищенаведених доказів вини позивача не надано. У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь. Позивач вказує, що він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримується правил дорожнього руху, тому рухаючись на автошляху М-05, оглядовість та видимість у напрямку руху дозволяли йому заздалегідь побачити перешкоду для руху по правій смузі руху автотранспорту, тому він змушений був перестроїтись для об`їзду перешкоди у крайню ліву смугу з подальшим поверненням на середню смугу для руху. Крім того, дорожнє покриття правої смуги було неможливим для подальшого руху, що не дозволяло розташувати транспортний засіб у межах крайньої правої смуги, тобто вважає, що він здійснював об`їзд поганої ділянки дороги. Стан дорожнього покриття на даній ділянці не відповідає вимогам ДСТУ-1997 «Автомобільні дороги». Відповідно до п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають три і більше смуги руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). П. 11.2 ПДР наголошує, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатись як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Тобто, вищезгадані пункти правил носять лише рекомендаційний характер і прямої заборони порушення рядності немає. Враховуючи дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, врахувавши всі фактори позивач вважає, що він не порушив правил дорожнього руху, перешкод у здійсненні права керування іншим особам не доставляв. Разом з тим, поліцейський не взяв до уваги його пояснення, який не згоден з вказаними в постанові поліцейського фактами, діяв в стані крайньої необхідності і вважає, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Таким чином, твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР є лише його суб`єктивною думкою та припущенням останнього, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. При розгляді справи поліцейським не було роз`яснено прав та обов`язків позивача, не повідомлено про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушено право на звернення за правовою допомогою, поліцейським не виявлено обставин, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують та обтяжують відповідальність, не були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесені постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів на момент розгляду справи не було, а постанова, як єдиний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яка є саме предметом спору між сторонами, не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Вказане вище свідчить про те, що відповідач розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів та вини вчиненого ним правопорушення, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними. Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова винесена поліцейським незаконно з порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено за неіснуюче правопорушення, якого не скоював позивач, з порушенням його прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з наведеним, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №931979 від 20.02.2019; справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа під підпис 07.03.2019, про причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов суду не подав, а тому, у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, це кваліфіковано судом як визнання позову.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до ст. 126 КАС України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа під підпис 07.03.2019, про причини неявки суду не повідомив, пояснення до суду не подав.

В порядку ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2019 року відповідач на 210-ому кілометрі автошляху М-05 Київ-Одеса виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №931979, якою притягнув до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 1).

Як зазначено в постанові, позивачу ставиться в провину те, що він 20 лютого 2019 року о 00 годин 10 хвилин керуючи транспортним засобом "TGX 18.400", державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч або розворот, чим порушив п.11.5 ПДР порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Притягнув позивача до відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Порядок розгляду справи встановлено ст. 279 КУпАП. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 283 КУпАП, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В постанові, яку оскаржує позивач не з`ясовано жодних фактичних обставин, які б свідчили про те, що позивач керуючи транспортним засобом рухався в крайній лівій смузі, не мав наміру здійснювати поворот ліворуч або розворот при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР, хоча як вбачається з матеріалів справи відповідач міг і повинен був виконати всі необхідні дії в доведення вини позивача.

Також в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено місце скоєння правопорушення, у порушенні якого обвинувачується позивач, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, не зазначено порядок оскарження постанови, не дотримано вимог статті 33 КУпАП, оскільки не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідачем суду не надано жодних письмових, фото- або відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , не надано будь-яких інших доказів, як і не надано доказів роз`яснення позивачу його прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесені відповідачем постанови відносно позивача були допущенні процесуальні порушення прав останнього, оскаржена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не довів суду правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи докази вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова серії ЕАВ №931979 від 20 лютого 2019 року має бути скасована, оскільки порушує права позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що позивачем оскаржено постанову з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, враховуючи відсутність доказів вини позивача, суд, не порушуючи засад диспозитивності, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку про скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 288 КУпАП звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 254, 255, 258, 268, 278-280, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського шостої роти першого батальйону УПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Тодосійчука Віталія Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №931979 від 20 лютого 2019 року - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №931979 від 20 лютого 2019 року, винесену поліцейським шостої роти першого батальйону УПП в Черкаській області ДПП капралом поліції Тодосійчуком Віталієм Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Місце знаходження відповідача поліцейського шостої роти першого батальону УПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Тодосійчука Віталія Олександровича: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, буд №21, поштовий індекс 18002.

Місце знаходження третьої особи Управління патрульної поліції в Черкаській області: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, буд №21, поштовий індекс 18002.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гарбуз О. С.