Справа № 240/5380/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/5380/18

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановив:

16.11.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, у якому він просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Житомирській області від 09.10.2018 №079098 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Житомирській області від 23.10.2018 №079158 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.11.2018 на його адресу надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Житомирській області постанова від 09.10.2018 №079098 та постанова №079158 від 23.10.2018 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн, кожна, за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач з вказаними постановами не погоджується, посилається на той факт, що він не є перевізником, транспортні засоби ним здаються в оренду. Крім того, вказав, що товарно-транспортні накладні були у водія транспортного засобу, де і було зазначено перевізником ТОВ "Укртранспромсервіс". На думку позивача, він не підлягає відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту, оскільки під час перевезення вантажів, таку відповідальність несуть саме перевізники.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання та повідомленням учасників справи про його проведення 21.12.2018 на 11:30.

06.12.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а.с. 46).

10.12.2018 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника позивача про участь у справі у режимі відеоконференції відмовлено (а.с. 48-49).

12.12.2018 за №4171/02/8-18 від 11.12.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 50-54).

19.12.2018 за вх. №24732/18 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 71-78).

21.12.2018 підготовче засідання відкладене на 23.01.2019 на 15:40 у звязку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю у іншому судовому засіданні, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 21.12.2018 (а.с. 86-87).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 23.01.2019, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без виходу до нарадчої кімнати, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28.02.2019 о 15:30, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 23.01.2019 (а.с. 98-97).

29.01.2019 на адресу суду від представника позивача електронною поштою надійшла заява про забезпечення позову (а.с. 101-106).

Ухвалою від 29.01.2019 відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у забезпеченні позову (а.с. 110-112).

15.02.2019 на адресу суду від представника позивача електронною поштою надійшли додаткові пояснення по суті справи (а.с. 116-119).

У судовому засіданні 28.02.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив (а.с. 71-78) та додаткових поясненнях по суті спору (а.с. 116-119).

В обґрунтування позовних вимог пояснила, що позивач не є перевізником, а здає власні транспортні засоби в оренду, про що ним укладений відповідний договір оренди з ТОВ «Укртранспромсервіс». Крім того, пояснила, що з актів перевірки від 29.08.2018 №076039 та від 25.09.2018 №076282 видно, що під час перевірки водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були надані товарно-транспортні накладні №155532 від 29.08.2018 та №155699 від 25.09.2018 відповідно, в яких вантажовідправником та вантажоодержувачем вказане ТОВ «Укртранспромсервіс», а власником автомобіля - ОСОБА_3 Водночас, в акті перевірки не вказано назву автомобільного перевізника.

Також представник позивача посилається на те, що на відміну від ч.2 ст.799 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, приписи §5 «Оренда майна та лізинг» глава 30 Господарського кодексу України не встановлюють вимог щодо нотаріального посвідчення договорів оренди транспортних засобів, укладених у сфері господарювання, тому укладений договір оренди транспортних засобів між позивачем та ТОВ «Укртранспромсеріс» нотаріального посвідчення не потребує.

Також представником позивача зазначено, що зазначений транспортний засіб правомірно передано позивачем в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Укртранспромсервіс» та, відповідно, позивачем не здійснюються функції перевізника, а тому на нього не може покладатись відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. Отже, у момент проведення перевірки посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Житомирській області позивач не здійснював перевезення вантажів на вказаному автомобілі, оскільки такий автомобіль знаходиться у користуванні ТОВ «Укртанспромсервіс». Таким чином, позивач у даних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», так як його транспортний засіб фактично використовувався іншою особою, у той час як за ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника. Оскільки ФОП ОСОБА_3 у даних правовідносинах не є перевізником, тому до нього не можуть застосовуватись адміністративно-господарські штрафи.

У судовому засіданні 28.02.2019 представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на адміністративний позов (а.с. 50-54). В обґрунтування заперечень пояснила, що постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 09.10.2018 №079098 та від 23.10.2018 №079158 винесені обґрунтовано, за порушення, які мали місце та із дотриманням процедури визначеної законодавством про автомобільний транспорт.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2018 згідно з направленням на перевірку від 23.08.2018 №004508 на 86 км а/д Київ-Чоп уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області була проведена перевірка транспортного засобу RENAULT МАGNUM, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 Під час перевірки виявлено порушення, а саме: надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень згідно з ТТН №155532 від 29.08.2018, вантажовідправник ДП «Радомишльське ЛГ», вантажоодержувач ТОВ «Нор-Тун» (пиловник сосна), без оформлення документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, щоденних реєстраційних листів режимів праці і відпочинку водія, або індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено наказ Міністерства транспорту та звязку України №340 від 07.06.2010. За результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2018 №076039. Водій автотранспортного засобу підписав акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що міститься відмітка в даному акті (а.с. 23).

Крім того, 25.09.2018 згідно з направленням на перевірку від 24.09.2018 №004526 на 86 км а/д Київ-Чоп уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області була проведена перевірка транспортного засобу RENAULT МАGNUM, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 Під час перевірки виявлено порушення, а саме: надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень згідно з ТТН №155699 від 25.09.2018, вантажовідправник ДП «Радомишльське ЛГ», вантажоодержувач ТОВ «Нор-Тун» (пиловник сосна), без оформлення документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, щоденних реєстраційних листів режимів праці і відпочинку водія, або індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено наказ Міністерства транспорту та звязку України №340 від 07.06.2010, за результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.09.2018 №076282. Водій автотранспортного засобу відмовився від надання письмових пояснень про причини порушень та підписання акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що міститься відмітка у даному акті (а.с. 25).

З матеріалів справи встановлено, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №076039 від 29.08.2018 призначено на 09.10.2018 на 10:00, позивач про час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 22) та розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №076282 від 25.09.2018 призначено на 23.10.2018 на 10:00, позивач про час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 24).

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №079098 від 09.10.2018 Управлінням Укртрансбезпеки в Житомирській області за порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відповідно до абзацу третього ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн (а.с. 19).

Крім того, постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №079158 від 23.10.2018 Управлінням Укртрансбезпеки в Житомирській області за порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відповідно до абзацу третього ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн (а.с. 21).

Позивач, вважаючи вказані постанови про накладення адміністративно-господарських штрафів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).

Відповідно до пункту 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Наказ МТЗУ №340), затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Пунктом 6.1 Наказу МТЗУ №340 передбачено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 передбачено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку.

Згідно з ст.18 Закону України «Про автомобільний транспорт» контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обовязків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог Закону та законодавства про працю.

За змістом пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Положеннями вказаної статті також визначені документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобовязаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, а також дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Таким чином, наведеними нормами визначено обов'язок автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення. А автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Абзацом третім частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Так, у визначений у запрошеннях на розгляд час, представник ФОП ОСОБА_3 не зявився. Будь-які скарги, заяви, клопотання, запити від останнього на адресу Управління не надходили.

Пунктом 27 Порядку №1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно з ч.1 абзацу восьмого ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення режимів праці та відпочинку застосовується штраф.

Так, 09.10.2018 за результатами розгляду справи про порушення винесено постанову №079098 про застосування до ФОП ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу (а.с. 19).

Крім того, 23.10.2018 за результатами розгляду справи про порушення винесено постанову №079158 про застосування до ФОП ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу (а.с. 21).

Пунктом 29 Порядку №1567 передбачено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Узагальнюючи наведене, слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону покладається виключно на автомобільних перевізників. Суд встановив, що притягуючи позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач вважав, що ФОП ОСОБА_3 є автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажу. Так як документів, що підтверджують протилежне відповідачу не було надано, позивач не з'явився на розгляд справи, у товарно-транспортних накладних перевізником було вказано назву неіснуючої організації "Укртранспортсервіс" (а.с.32,33), а порушення при перевезенні вантажу мали місце безспірно, крім того, виявлені були два рази на одному й тому ж автомобілі, відповідач правомірно виніс оскаржувані постанови.

Пояснення позивача щодо договору оренди транспортного засобу суд вважає необґрунтованим з огляду на так.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезення, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов'язковими для власників транспорту.

Відповідно до пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС забороняється.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №814/1461/16.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області при винесенні постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу від 09.10.2018 №079098 у сумі 1700,00 грн та від 23.10.2018 №079158, діяли у межах наданих повноважень та відповідно до Конституції та Законів України.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Позивач не дотримувався вимог законодавства при передачі в оренду автотранспортного засобу, тому за неодноразові порушення при перевезенні вантажу належним йому транспортом має нести відповідальність.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вул. Чуднівська, 93, м. Бердичів, Житомирська область, 13301. РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2) до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (майдан ОСОБА_7, 12, м. Житомир, 10014. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 14 березня 2019 року.

Головуючий суддя Єфіменко Ольга Володимирівна