Справа № 640/2338/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2019 року м. Київ № 640/2338/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (04073, м. Київ, просп. С. Бандери, буд. 16 ), 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17)
про зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду про:

- визнання вкладником ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» за Договором строкового банківського вкладу № 2630/02/1368835 «ВАШ СВЯТКОВИЙ» від 24.10.2013 року та Договором дарування частини банківського вкладу від 19.09.2014 року (посвідчений приватним нотаріусом Бондар Т.М., запис в реєстрі № 2521) ОСОБА_1 на суму 15 000, 00 (п'ятнадцять тисяч доларів США 00 центів);

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» розділити банківський вклад № 2630/02/1368835 «ВАШ СВЯТКОВИЙ» від 24.10.2013 року, що відкритий на ім'я ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини банківського вкладу;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» внести ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити розрахункову суму відшкодування коштів;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити розрахункову суму відшкодування коштів.

Суд розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено позовні вимоги немайнового характеру.

Частиною першою статті четвертої Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), що дорівнює, з урахуванням предмету позову, - 768, 40 гривень.

При цьому, в якості доказу сплати судового збору надано суду квитанцію № 0.0.1 від 05.02.2019 року, згідно якої позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 127, 20 грн. за подання позову до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Також ОСОБА_1 надано квитанцію про сплату судового збору № 0.0..1 від 11.12.2018 року, згідно якої позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1409, 60 грн. за подання позову до Окружного адміністративного суду м. Києва.

У той же час, судом встановлено, що згідно з Комп'ютерної програми "Діловодства спеціалізованого суду" в провадженні судді Амельохіна В.В. перебувала адміністративна справа №826/21027/18 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Так, ухвалою суду від 13.12.2018 року у справі № 826/21027/18 позовну заяву повернуто на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.

До матеріалів позовної заяви у вказаній справі позивачем було додано платіжне доручення про сплату судового збору № 0.0..1 від 11.12.2018 року.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Повернення судового збору в такому випадку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", згідно з яким сплачена та повернута відповідно до ухвали суду сума судового збору повертається органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства). Згідно з п. 6 цього Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення (повернення) коштів стягувач подає органові казначейства у встановлений спосіб такі документи:

- заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який потрібно перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки чи підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- судове рішення про стягнення коштів (ухвала суду про повернення судового збору);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивачем зазначене платіжне доручення було додано до матеріалів позовної заяви у справі № 826/21027/18, а потім до матеріалів справи № 640/2338/19, суд приходить до висновку, що вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати позивачем судового збору у справі № 640/2338/19.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду належні докази сплати судового збору у справі № 640/2338/19.

Також ОСОБА_8 заявлена позовна вимога: визнати вкладником ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» за Договором строкового банківського вкладу № 2630/02/1368835 «ВАШ СВЯТКОВИЙ» від 24.10.2013 року та Договором дарування частини банківського вкладу від 19.09.2014 року (посвідчений приватним нотаріусом Бондар Т.М., запис в реєстрі № 2521) ОСОБА_1 на суму 15 000, 00 (п'ятнадцять тисяч доларів США 00 центів).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Натомість ОСОБА_1 просить визнати її вкладником ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», тобто встановити певний факт, що суперечить приписам статті 5 КАС України.

А відтак, суд вважає, що позивач має привести дану вимогу у відповідність до приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- докази сплати судового збору у справі №640/2338/19 у розмірі 1409, 60 гривень;

- заяви про уточнення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко