Справа № 311/4581/18
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 311/4581/18
Провадження № 2-а/311/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі - Осінцевій Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 22 грудня 2018 року о 08-32 годині відносно нього відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ №809234 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України на накладено штраф у розмірі 255,00 гривень. В постанові зазначено, що 22 грудня 2018 року о 08 годині 26 хвилин в м.Запоріжжя на вул.Перемоги він, ОСОБА_1, як водій транспортного засобу марки MERCEDES BEHS E 220 D АР9900 Вк не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямку руху по смугам», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху порушення вимог Інформаційно-вказівних знаків. З винесеною постановою не згодний, оскільки вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена без дотримання норм КУпАП.

Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачені ст.283 КУпАП. Зокрема, вказана стаття вимагає вказувати в постанові про адміністративне правопорушення опис обставин, встановлених під час розгляду справи. Відповідні положення містяться також і в Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі (пункт 5 розділу 4), яка затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1392. Але в постанові відсутній опис обставин, незрозуміло з опису розташування автомобіля позивача на дорозі, на якій з проїзній смузі він знаходився та кількість смуг на дорозі, куди він повернув та в якому би напрямку, на думку інспектора, він мав би повернути. В постанові вказується про те, що водій не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямку руху по смугам», але позивач відразу надав інспектору письмові пояснення, що не порушував вимог дорожнього знаку, а керував автомобілем та став у середній ряд на дорозі, яка мала три смуги в одному напрямку, а потім з середньої полоси, враховуючи дорожню обстановку, здійснив поворот в необхідному напрямку відносно дорожнього знаку, який дозволяв йому повернув на тому місці.

Отже на підставі ч.2,2 ст.283 КУпАП, ч.4 ст.258 КУпАП України з огляду на те, що опис обставин, встановлених під час розгляду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковим, а також з огляду на те, що вказані відомості є складовими обєктивної сторони та складу адміністративного правопорушення у цілому, тому не відображення дійсних обставин у постанові щодо нього, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і як наслідок постанова підлягає скасуванню, а він не може бути притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України шляхом накладення на нього штрафу у розмірі 255,00 гривень. Крім того, посилання інспектор, що позивач порушив п.8.4 Правил дорожнього руху є хибним, так як у вказаному пункті не йдеться про дотримання рухів водія на дорозі, а міститься заголовок про дорожні знаки, які поділяються на групи. Тобто міститься загальна інформація групи дорожніх знаків без вказівок на їх порушення. Тому він вимушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №809234 від 22.12.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_2

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 поданий адміністративний позов підтримав у повному обсязі, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягає та просить задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засідання відповідач по справі інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 не з?явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток (а.с.11,19), однак про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено, відзиву, заперечень проти позову на адресу суду не надійшло.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1 за пред?явленим ним позовом, повно та всебічно вивчивши матеріали адміністративної справи, а також надані позивачем докази, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та враховуючи всі обставини по справі, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступним підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в цілях виховання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі за №1395 від 07 листопада 2015 року, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП. При розгляді скарги відповідно до ст.293 КУпАП перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і може бути прийняте рішення про скасування постанови і закриття справи та згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У розумінні ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності з ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний суд, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.ч.1-3,5 ст.122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить, що застосування відповідачем ст.252 КУпАП, з приводу того, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме, порядку, визначеного ст.ст.278,279 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 255 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п.2.3 (б) ПДР України водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю, розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.п.11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 , а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно до п.8.4.г ПДР, дорожній знак 5.16 «напрямок руху по смугах», відноситься до групи інформаційно-вказівних знаків, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Судом встановлено, що в місці здійснення позивачем повороту наліво та в?їзду у середній ряд автодону, дорожній знак 5.16 предписував водіям рух транспортних засобів лише ліворуч.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП га п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.2.3 Закону України про «Національну поліцію» виявлення та припинення правопорушень, а також здійснення провадження у адміністративних справах та прийняття рішення про накладання адміністративних стягнень з метою забезпечення безпеки дорожнього руху - є одними з основних обов'язків патрульної поліції.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частинами 1- 3 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчиненні адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 вказаної статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про, адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п.4 Розділу 1 вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення осі складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126 частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП) фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 809234 від 22.12.2018 року, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 809234 від 22.12.2018 року та даною постановою притягнуто ОСОБА_1, позивача по справі, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.8.4 г Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, копія даної постанови міститься в матеріалах справи (а.с.4,14).

З даної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 809234 від 22.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, 22.12.2018 року о 08-26 год. в м.Запоріжжя по вул.Перемоги, керуючи транспортним засобом марки MERCEDESBENZ E 220 D державний реєстраційний номер АР9900 Вк, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам», чим порушив п.8.4.г. Правил дорожнього руху. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4,14).

Оглянувши та ретельно дослідивши в судовому засіданні додані до матеріалів справи фотоілюстраційні таблиці щодо фіксації події під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом MERCEDES BENZ E 220 D реєстраційний номер АР9900 Вк за обставинами, викладеними інспектором патрульної поліції 1-го батальйону 1-ої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_2 у постанові ЕАВ №809234 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, (а.с.14,!5), суд встановив, що водій ОСОБА_1, рухаючись у середньому ряду смуги дорожнього руху, з якої дозволено рух ліворуч (5.16), та перетинаючи вул.Перемоги та вул.Металургів, перед автодуном здійснив проїзд у його середній ряд з метою проїзду прямо, всупереч вимог інформаційно-вказівних знаків, які дозволяють рух у середньому ряду лише ліворуч. Так, перестроювання у середню смугу руху під автодуном, з якої дозволено рух транспортних засобів лише ліворуч, водій ОСОБА_1 здійснив фактично рух прямо, що вказує на допущені ним порушення вимог п.8.4.г Правил дорожнього руху, що позивачем ОСОБА_1 фактично було підтверджено в судовому засіданні під час судового розгляду даної адміністративної справи та ним не оспорювалося і на місці вчинення правопорушення, згідно наданих ним письмових пояснень від 22.12.2018 року, які містяться в матеріалах адміністративної справи (а.с.13).

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, у тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пункт 8.4 ґ. розділу 8 Регулювання дорожнього руху ПДР України закріплює поділ дорожніх знаків на таку групу як інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Так, п.5 (Інформаційно-вказівні знаки) Розділу 33 Дорожні знаки ПДР України, встановлює, що дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.5.16 "Напрямки руху по смугах". Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Дія знаків 5.16 і 5.18, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Горизонтальна дорожня розмітка пункту 1.5 ПДР України визначає поділ транспортних потоків протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки повністю спростовуються належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1, в порушення вимог ч.1 ст.71 КАС України, факт вчинення ним адміністративного правопорушення не спростував.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та відмовляє у їх задоволенні за вищенаведеними підставами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8,19,124 Конституції України, ст.ст.23,40 Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України 10.10.2001 року №1306 зі змінами та доповненнями, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, ст.ст.2,5,9,77,241-246,286 КАС України, ст.9, ч.1 ст.122, 245, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд -

У Х В АЛ И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає за адресою: вул.Сонячна буд.15 м.Василівка Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: вул.Перемоги буд.96 м.Запоріжжя, 69057) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з п.15.5. розділу VII Перехідних положень КАС України у редакції від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігається порядок подачі апеляційних скарг та надсилання їх до суду апеляційної інстанції, що діяв до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 07 березня 2019 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3