Справа № 810/4045/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4045/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Копасової Вероніки Олександрівни про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Копасової В.О. про визнання протиправним та скасування висновку від 26 квітня 2018 р. № 3224 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок к власність позивачу для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (далі - висновок № 3224).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2017 року Витачівською сільською радою Обухівського району Київської області було винесено рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в с. Витачів гр. ОСОБА_3" № 247 (а.с. 8).

Як убачається з п. 1 вказаного рішення, було вирішено надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 0,2804 га, а саме: земельної ділянки площею 0, 1329 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0,0668 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: вул. Нагірна та земельної ділянки площею 0,0807 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель сільської ради - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 8).

09 лютого 2018 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Перша земельна агенція" було укладено договір № 102/02/2018ІГ на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9).

Вказаним товариством на виконання вимог договору № 102/02/2018ІГ було виготовлено "Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1" (далі - проект землеустрою) (а.с. 113-206).

Вказаний проект землеустрою було подано до відповідача для погодження.

26 квітня 2018 року відповідачем було складено висновок № 3224, п. 8 якого вирішено, що проект землеустрою не відповідає вимогам і нормам законодавства (а.с. 15).

Крім того, у п. 9 названого висновку № 3224 зазначено, що на розгляд надійшов один проект землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 116 ЗК України.

У зв'язку з тим, що позивач вважає висновок № 3224 таким, що винесений протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваного висновку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що чинним земельним законодавством не встановлено заборони на реалізацію громадянами свого права на приватизацію шляхом одночасного відведення у власність кількох земельних ділянок одного виду використання, сукупна площа яких не перевищує закріплені ст. 121 ЗК України норми.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або в оренду в порядку, встановленому законом.

Отже, громадянин України має право отримати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею не більше 2,0 гектари. Будь-яких інших умов чи застережень з приводу реалізації громадянином України права на одержання землі із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства чинне законодавство не містить.

Чинним земельним законодавством не встановлено заборони на реалізацію громадянами свого права на приватизацію шляхом одночасного відведення у власність кількох земельних ділянок одного виду використання, сукупна площа яких не перевищує закріплені ст. 121 ЗК України норми.

Системний аналіз положень ч. 4 ст. 116 ЗК України дає підстави стверджувати, що особа, яка скористалася своїм правом на приватизацію земельної ділянки одного з видів використання, передбачених ч. 1 ст. 121 ЗК України, позбавляється права приватизувати земельну ділянку цього ж виду вдруге.

Однак відповідне обмеження має застосовуватися виключно у випадку вже реалізованого громадянином свого права на приватизацію, тобто отримання раніше у власність земельної ділянки того самого виду використання.

Позивач зазначає, що за реалізацією наданого їй права на отримання безоплатно у власність землі для ведення особистого селянського господарства вона звернулася вперше, тобто один раз, та розмір земельних ділянок не перевищує визначеної норми у 2,0 гектари. Відповідачем протилежної інформації не було надано.

З огляду на вказане, висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 26.04.2018 № 3224 не відповідає вимогам Земельного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року - скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок від 26 квітня 2018 р. № 3224 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.