Справа № 140/242/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/242/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Луцьке ОУПФУ, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 № 66/1054 про результати розгляду заяви та зобовязання зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно; визнання протиправним та скасування рішення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 07.11.2018 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязання призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду за періоди з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно, з 24.06.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (а. с. 1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області визнання протиправним та скасування рішення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 07.11.2018 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязання призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду за періоди з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно, з 24.06.2018, на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України у звязку з тим, що є рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23.08.2018, досягнувши 55-ти річного віку, звернувся до Луцького ОУПФУ за призначенням пенсії за віком на яку має право за Списком №2, згідно пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки працював за професією електрозварника. Для отримання вказаної пільгової пенсії необхідно було мати не менше 12 років і 6 місяців спеціального стажу, які відповідно були у нього наявні за записами в трудовій діяльності.

Для призначення пенсії на пільгових умовах ним були надані усі необхідні документи в тому числі оригінал трудової книжки, копії інших документів, які підтверджують наявність відповідного пільгового стажу.

За результатами розгляду поданих ним документів, 13.09.2018 Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - Комісія) прийняла рішення №66/1054, яким зарахувала до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду з 27.08.1984 по 31.12.1991, з 01.03.1993 по 31.03.1993, з 01.06.1993 по 31.07.1993, з 01.03.1995 по 31.03.1995, з 01.08.1995 по 31.08.1995, з 01.07.1997 по 31.07.1997, з 01.09.1997 по 31.10.1997 календарно. Разом з тим, відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000.

На підставі вказаного рішення Комісії Луцьке ОУПФУ прийняло рішення від 07.11.2018, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», через відсутність необхідного для призначення даного виду пенсії стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (згідно з поданими документами пільговий стаж роботи заявника із врахуванням навчання за спеціальністю електрозварника становить 10 років 04 місяці днів).

Позивач не погоджується із вказаним рішенням Комісії щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно, оскільки на день подання зазначеної заяви досягнув пенсійного віку та має необхідний пільговий стаж, що підтверджується записами в трудовій книжці та відповідними довідками, а законодавством України не передбачено, що до пільгового стажу роботи за професією електрозварника включається тільки той стаж, коли працівник працював повний робочий день.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 позивач просить визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 № 66/1054 про результати розгляду заяви та зобовязання зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 25.02.2019 №1591/06-39 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що відповідно до рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 №66/1054 пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до поданих документів становить 10 років 04 місяці при необхідному 12 років 06 місяців. У звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу та документів, підтверджуючих необхідний стаж роботи, ОСОБА_1 права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» немає. Просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити у судовому засіданні з участю сторін.

Щодо клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з участю сторін суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частинами пять, шість статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, оскільки дана справа відповідно до статті 263 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні), тому розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Частина перша статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 23.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Луцького ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Рішенням Луцького ОУПФ від 07.11.2018 позивачу відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки відповідно до поданих документів було встановлено, що пільговий стаж позивача становить 10 років 04 місяці.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було враховано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 №66/1054, відповідно до якого до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зараховано періоди роботи з 27.08.1984 по 31.12.1991, з 01.03.1993 по 31.03.1993, з 01.06.1993 по 31.07.1993, з 01.03.1995 по 31.03.1995, з 01.08.1995 по 31.08.1995, з 01.07.1997 по 31.07.1997, з 01.09.1997 по 31.10.1997 календарно.

Разом з тим, Комісією відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 з підстав відсутності підтвердження періодів роботи, оскільки в документах фонду Ківерцівського механічного заводу в картках розрахунків по заробітній платі за 1981 рік прізвище ОСОБА_1 не значиться. Крім того, тривалість виконання робіт за 1992-2000 роки відображено в годинах, що унеможливлює відслідкувати фактичну зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці.

Пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, підтверджено лише 10 років 04 місяці.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою Пенсійний фонд України від 10.11.2006 №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Пунктом 3 Порядку №18-1 встановлено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Відповідно до пункту 4 зазначеного Порядку комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Згідно із пунктом 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

Пунктом 16 Порядку №18-1 передбачено, що рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

З наведених норм слідує, що рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, є обов'язковими для органів пенсійного фонду України при виконанні покладених на них функцій.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ встановлено, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (надалі Порядок №383), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №210, передбачалася посада електрозварник.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» позицією 905 передбачені електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах.

З огляду на вищезазначене, професія електрозварника в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду через механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, із аналізу вищевказаних норм законодавства слідує, що необхідність підтвердження наявного трудового стажу через механізм його зарахування за рішенням Комісії має застосовуватись у випадку відсутності трудової книжки, або належних записів у ній через що не можна встановити наявність або відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах. Тому, із вказаного випливає, що при наявності вірно оформленої трудової книжки та належних записів в ній додаткове підтвердження наявності - трудового стажу із шкідливими та важкими умовами праці необхідності не має і тому рішення, прийняте Комісією при вирішенні питання щодо призначення пенсії на пільгових не є визначальним і повинно було б бути оцінено відповідачем у сукупності із записами в трудовій книжці та копій документів, які видані архівною установою та за яким можливо встановити характер роботи позивача за професією електрогазозварника, тобто роботи в шкідливих та важких умовах праці.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року №110, встановлено, що у графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Згідно з записами трудової книжки ОСОБА_2 серії БТ-І №3604242 встановлено наступне:

- позивач у з 01.09.1980 по 17.07.1981 проходив навчання в Луцькому технічному училищі №1 за професією «електрозварник»;

- згідно запису №01 на підставі наказу №636 від 24.07.1981, з 27.07.1981 був прийнятий на посаду «електрозварника» 3 розряду в цех №2 Ківерцівського механічного заводу;

- згідно запису №02 12.10.1981 звільнений з посади у звязку зі службою в ОСОБА_3;

- згідно запису №06 27.08.1984 прийнятий на посаду «електрозварника» 3 розряду в цех №2 Ківерцівського механічного заводу;

- згідно запису №07 01.09.1987 переведений електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах з присвоєнням третього розряду;

- згідно запису №08 17.05.2000 звільнений у звязку з банкрутством підприємства на підставі наказу №17 від 25.04.2000.

Як вбачається із вищевикладеного, позивач в період з 27.07.1981 по 17.05.2000 постійно працював на умовах повної зайнятості електрозварником в Ківерцівському механічному заводі на одному і тому ж підприємстві за одних і тих же умов праці та, які у відповідності до Списку №2 відносяться до умов, зайнятість на яких дає право на достроковий вихід на пенсію на пільгових умовах.

Проте, як встановлено судом, відповідачем до пільгового стажу зараховано лише період з 27.08.1984 по 31.12.1991, з 01.03.1993 по 31.03.1993, з 01.06.1993 по 31.07.1993, з 01.03.1995 по 31.03.1995, з 01.08.1995 по 31.08.1995, з 01.07.1997 по 31.07.1997, з 01.09.1997 по 31.10.1997 календарно та відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000, оскільки в документах фонду Ківерцівського механічного заводу в картках розрахунків по заробітній платі за 1981 рік прізвище ОСОБА_1 не значиться, а також, тривалість виконання робіт за 1992-2000 роки відображено в годинах, що унеможливлює відслідкувати фактичну зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці.

Однак, суд не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки зібраними та дослідженими доказами в їх сукупності, а саме: записами в трудовій книжці серії БТ-І №3604242, архівними довідками комунальної установи «Обєднаний трудовий архів територіальних громад сіл, селищ і міст Ківерцівського району Волинської області» від 17.07.2018 №386/02-05, №387/02-05, №388/02-05, №389/02-05, 390/02-05 підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 27.07.1981 по 17.05.2000 постійно працював на умовах повної зайнятості електрозварником на Ківерцівському механічному заводі (а. с. 29-37).

Крім того, з довідки №1559/3 від 09.11.2018 про результати позапланової перевірки ТзОВ «ЛУМ» з питань достовірності видачі довідки про наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній громадянину ОСОБА_1 за період з 29.12.2981 по 07.04.1982 встановлено, що згідно з книгою наказів за 1981 рік ОСОБА_1 прийнятий на посаду електрозварника ручного зварювання з 29.12.1981 на підставі наказу №200-л від 28.12.1981; наказом від 07.04.1982 №56-л звільнений з роботи з 07.04.1982. Також в особовій картці форми П-2 ОСОБА_1 та в особових нарахуваннях заробітної плати за період з 29.12.1981 по 07.04.1982 значиться посада «електрозварник ручного зварювання».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що загальний пільговий стаж роботи електрозварником ОСОБА_1 є достатнім для призначення пільгової пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів вбачається, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як встановлено матеріалами справи, робоче місце позивача атестовано 16.12.1996, що підтверджується наказом №123 (а. с. 38, 39), з врахуванням чого суд вважає підтвердженим документально пільговий трудовий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2 після досягнення віку 55 років згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у звязку з наявністю у позивача документів, які підтверджують необхідний загальний стаж роботи, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, посилання відповідача 1 на відсутність документального підтвердження періодів роботи, на підставі яких Комісією при ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено в зарахуванні стажу періодів роботи позивача з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 не ґрунтується на вимогах законодавства і повністю спростовується дослідженими судом доказами.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 № 66/1054 про результати розгляду заяви. З оскаржуваного рішення слідує, що позивачу зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, зокрема, періодів роботи з 27.08.1984 по 31.12.1991, з 01.03.1993 по 31.03.1993, з 01.06.1993 по 31.07.1993, з 01.03.1995 по 31.03.1995, з 01.08.1995 по 31.08.1995, з 01.07.1997 по 31.07.1997, з 01.09.1997 по 31.10.1997 календарно. Спору щодо не зарахування вказаних періодів роботи між сторонами не існує.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 № 66/1054 про результати розгляду заяви в частині відмови зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду періодів роботи з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 слід скасувати та зарахувати їх до пільгового стажу позивача календарно.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 01.02.2019.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.09.2018 № 66/1054 про результати розгляду заяви в частині відмови зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду періодів роботи з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди роботи у Ківерцівському механічному заводі на посадах електрозварника та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 розряду з 27.07.1981 по 12.10.1981, з 01.01.1992 по 28.02.1993, з 01.04.1993 по 31.05.1993, з 01.08.1993 по 28.02.1995, з 01.04.1995 по 31.07.1995, з 01.09.1995 по 30.06.1997, з 01.08.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 17.05.2000 календарно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (45633, Волинська область, Луцький район, село Сирники, вулиця Комка, 34, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк