Справа № 805/3952/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року справа №805/3952/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, довіреність від 02.01.2019 року № 07-28/38,

представника відповідача ОСОБА_3, довіреність від 02.01.2019 року № 15-14-5/46-19,

представника третьої особи: ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» - ОСОБА_4, довіреність від 02.01.2019 року № 34,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року у справі № 805/3952/18-а (головуючий 1 інстанції Голуб В.А., повний текст рішення складено 19 листопада 2018 року у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Словянськ Донецької області) за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України до Головного управління Держпраці у Донецькій області треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Монтажна компанія Акцепт-Буд», Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось (далі-позивач, Фонд) до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі-відповідач, Управління Держпраці), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна фірма Акцепт-Буд», Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про зобовязання начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку (т.1 а.с. 3-8; т.2 а.с. 81-85).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року позов задоволено (т.3 а.с. 64-69).

Зобовязано начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 14 липня 2017 року о 10 год. 15 хв. із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання робіт по ремонту (повна заміна) покрівлі даху будівлі цеху ЛПЦ-1700 на території Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», спеціальною комісією в іншому складі.

Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області суму судового збору у розмірі 1762,00 грн на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом розглянуто позовні вимоги Фонду за відсутності порушеного права позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Потерпілі є тими особами, стосовно яких має працювати механізм захисту в контексті положення принципу верховенства права, права людини мають домінуюче значення, гарантуються державою та не можуть бути обмежені чи скасовані. Звертає увагу, що у спірних відносинах Фонд є таким самим субєктом владних повноважень, як і Управління Держпраці, а тому не наділений правом заявляти вимогу до відповідача, вимога Фонду до Управління Держпраці про зобовязання вчинити дії знаходиться поза законом, порушує ієрархію органів державної влади та є незаконним втручанням Фонду у здійснення Держпраці своїх повноважень. Вважає, що саме по собі укладення з потерпілими цивільно-правових угод не може спростовувати факт перебування останніх у трудових відносинах з роботодавцем, оскільки такі угоди спрямовані на приховування фактично існуючих трудових відносин між потерпілими та роботодавцем. Необґрунтованим та нічим не підтвердженим є висновок суду щодо наявності договорів підряду між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та робітниками ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Діючими нормативно-правовими актами Управлінню Держпраці надані повноваження проводити, розслідування нещасних випадків які підлягають спеціальному розслідуванню, в тому числі під час якого загинуло від двох до чотирьох осіб, а також утворювати комісії з усіх питань, що належать до її компетенції, в тому числі із залученням й інших органів та осіб. Вважає, що пункт 39 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 містить застарілу (неактуальну) норму права щодо включення до складу комісії представника органу прокуратури та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, оскільки Закон України «Про прокуратуру», який був прийнятий пізніше, ніж Порядок 1232 та є актом вищої юридичної сили, не передбачає повноважень органів прокуратури щодо проведення розслідувань нещасних випадків на виробництві, а також те, що Постановою КМУ від 10.09.2014 року № 442 було припинено Державну санітарно епідеміологічну службу через її реорганізацію. Вважає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України задоволення позовних про зобовязання начальника Управління Держпраці призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку ставиться в залежність від визнання судом відмови у призначенні повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку протиправною (т.3 а.с. 77-82).

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким що прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального і не може бути скасовано лише з підстав формальних міркувань органу Держпраці. Вважає, що доводи Управління Держпраці стосовно того що цивільно-правові договори укладені на виконання робіт, є трудовими, зводяться до переоцінки доказів по справі, оскільки цивільно-правові договори укладені на виконання робіт, регламентуються главою 61 Цивільного кодексу України із подальшими з цього правовими наслідками, встановленими ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1195, 1196 Цивільного кодексу України. Просив залишити апеляційну скаргу Управління Держпраці без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін (т.3 а.с. 145-151).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Суд, заслухав суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та ТОВ «БМК «Акцепт-Буд» було укладено договір № 601 від 27.02.2014 року, відповідно до якого підрядник має на свій ризик виконати певні роботи, перелічені у специфікаціях (т.1 а.с.144-148). Дія вказаного договору була продовжена до 30.01.2018 року згідно додаткової угоди від 08.11.2016 року до договору № 601 від 27.02.2014 року (т.1 а.с.149).

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виконували будівельно-монтажні роботи на підставі цивільно-правових договорів, укладених з ТОВ «БМК «Акцепт-Буд» (т.3 а.с.29-34).

14 липня 2017 року о 10 год. 15 хв. під час виконання робіт по ремонту (повна заміна) крівлі даху будівлі цеху ЛПЦ-1700 на території Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» стався нещасний випадок із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із смертельними наслідками, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження (т.1 а.с.183-184).

17.07.2017 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області винесено наказ № 1226 року, яким призначено проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку відповідно до вимог п.36 Порядку № 1232. Водночас, цим же наказом визначено на підставі п.38 вказаного Порядку склад комісії, а саме: голова комісії - ОСОБА_9 (начальник управління нагляду промисловості і на обєктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Донецькій області), заступник голови комісії ОСОБА_10 (головний державний інспектор відділу розслідування, аналізу та обліку аварій виробничого травматизму Головного управління Держпраці у Донецькій області), члени комісії: ОСОБА_11 (страховий експерт з охорони праці відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Маріуполь Донецької області), ОСОБА_12 (головний спеціаліст відділу організаційних заходів з охорони праці та цивільного захисту Департаменту з питань економіки, енергоменеджменту, охорони праці та цивільної безпеки Маріупольської міської ради), ОСОБА_13 (в.о. директора з охорони промислової безпеки та екології ПрАТ «ММК ім.Ілліча»), ОСОБА_14 (начальник ділянки ТОВ «БМК «Акцепт-Буд»), ОСОБА_15 (уповноважений з питань охорони праці ТОВ «БМК «Акцепт-Буд»), ОСОБА_16 (технічний інспектор праці профспілки працівників металургійної гірничодобувної промисловості України) (т.1 а.с.25-29).

Відповідно до протоколів від 17.07.2017 року на засіданні комісії спеціального розслідування групового нещасного випадку було визначено функції членів комісії, визначено місце роботи комісії (т.1 а.с.215-220).

На засіданні комісії від 06.12.2017 року більшістю голосів членів комісії (6 проти 2) в.о. начальника управління охорони праці ПрАТ «ММК ім. Ілліча» ОСОБА_17 було виключено з переліку осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку (т.1 а.с.246-248).

Наказом начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 21.07.2017 року № 1257 внесено зміни до наказу від 17.07.2017 року № 1226 та виведено зі складу комісії ОСОБА_13 (в.о. директора з охорони промислової безпеки та екології ПрАТ «ММК ім. Ілліча») та введено ОСОБА_17 (в.о. начальника управління охорони праці ПрАТ «ММК ім. Ілліча») (т.1 а.с.30).

Наказом першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 03.08.2017 року № 1314 внесено зміни до наказу від 17.07.2017 року № 1226 та виведено зі складу комісії ОСОБА_17 (в.о. начальника управління охорони праці ПрАТ «ММК ім. Ілліча») та введено ОСОБА_18 (начальника відділу охорони праці ПрАТ «ММК ім. Ілліча») (т.1 а.с.31).

Наказом начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 30.11.2017 року № 2088 внесено зміни до наказу від 17.07.2017 року № 1226 та виведено зі складу комісії ОСОБА_18 (начальника відділу охорони праці ПрАТ «ММК ім. Ілліча» ) та введено ОСОБА_19 (в.о. начальника Управління промислової безпеки, енергетичного обладнання і систем управління виробничими процесами ПрАТ «ММК ім. Ілліча») (т.1 а.с.32).

11 грудня 2017 року комісією спеціального розслідування групового нещасного випадку складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 14 липня 2017 року о 10-15 год на території ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Відповідно до вказного акту, визнано винним, зокрема, ОСОБА_17 Акт від 11.12.2017 року підписаний всіма членами комісії, однак, всі члени комісії, окрім працівників Головного управління Держпраці у Донецькій області (ОСОБА_9, ОСОБА_10В.) висловили окрему думку (т.1 а.с.33-60, т.3 а.с.35-50).

Водночас, 12.12.2017 року комісією спеціального розслідування групового нещасного випадку складено акти про нещасні випадки, повязані з виробництвом Форми Н-1 стосовно ОСОБА_5М, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (т.1 а.с.60 зворотній бік - 143).

16.01.2018 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось на імя начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області із листом № 01-06/10-71 із проханням провести повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 14 липня 2017 року о 10 год. 15 хв. із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання робіт по ремонту (повна заміна) крівлі даху будівлі цеху ЛПЦ-1700 на території Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», спеціальною комісією в іншому складі (т.3 а.с.7-8).

Листом від 28.02.2018 року № 09-13-2/1869-18 Головне управління Держпраці у Донецькій області позивачу повідомлено, що спеціальне розслідування проведено обєктивно, відповідно до вимог чинного законодавства та, оскільки управлінням не було надано нових доказів, у призначенні повторного розслідування відмовлено (т.1 а.с.23-24, т.3 а.с.9-10).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_20 України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі-Порядок № 1232), визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах.

Пунктом 36 Порядку № 1232 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов'язків; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого. Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.

Відтак, нещасний випадок зі смертельним наслідком, що стався 14 липня 2017 року о 10 год. 15 хв. із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання робіт по ремонту (повна заміна) покрівлі даху будівлі цеху ЛПЦ-1700 на території Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» має всі ознаки для здійснення спеціального розслідування.

Відповідно до п. 38 Порядку № 1232 спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

Вказаним пунктом Порядку № 1232 також визначено, що до складу спеціальної комісії входять: посадова особа територіального органу Держгірпромнагляду (голова комісії); представник Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку в разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках);

- представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);

- представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб'єднання за місцем настання нещасного випадку;

- представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, або такого закладу за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі розслідування випадку гострого професійного захворювання (отруєння);

- представник Держсільгоспінспекції у разі, коли нещасний випадок стався під час експлуатації зареєстрованих в ній сільськогосподарських машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, обладнання тваринницьких ферм, посівних та збиральних машин).

Потерпілий, члени його сім'ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси, не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Голова спеціальної комісії зобов'язаний письмово поінформувати потерпілого, членів його сім'ї або уповноважену особу, яка представляє його інтереси, про їх права і запросити до співпраці.

Факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку.

Роботодавець (у разі, коли постраждав роботодавець, орган, до сфери управління якого належить підприємство, а у разі його відсутності - місцева держадміністрація або виконавчий орган місцевого самоврядування) зобов'язаний створити належні умови (надати приміщення, засоби зв'язку, автотранспорт тощо) і сприяти роботі спеціальної комісії з метою своєчасного і об'єктивного спеціального розслідування нещасного випадку.

Згідно з п. 39 Порядку № 1232 спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло від двох до чотирьох осіб, проводиться спеціальною комісією, яка утворюється Держгірпромнаглядом або за дорученням його територіальним органом і до складу якої входять представники органів прокуратури за місцем настання нещасного випадку; Фонду за місцезнаходженням підприємства; органів управління підприємства (у разі його відсутності - місцевій держадміністрації); закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, які здійснюють санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострих професійних захворювань (отруєнь); первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - профспілці, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); органів галузевої профспілки вищого рівня, а у разі його відсутності - територіальному профоб'єднанню за місцем настання нещасного випадку; органові з питань захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій за місцем настання нещасного випадку (у разі необхідності).

Враховуючи викладене, Управлінням Держпраці під час визначення складу комісії помилково застосовано п. 38 Порядку № 1232, оскільки обставини вказаного нещасного випадку передбачають застосування саме п. 39 Порядку № 1232 для визначення складу комісії. Тобто, відповідачем не дотримано імперативного припису чинного законодавства щодо визначення складу комісії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що всіма членами комісії, окрім працівників Держпраці, які, в свою чергу, не мали право входити до комісії, був підписаний акт із відміткою про наявність окремої думки, яка викладено письмово. Однак, вказане не було враховано під час прийняття акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталась) 14 липня 2017 року о 10-15 год на території ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Разом з тим, на засіданні комісії від 06.12.2017 року більшістю голосів (6 проти 2) членів комісії в.о. начальника управління охорони праці ПрАТ «ММК ім.Ілліча» ОСОБА_17 було виключено з переліку осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку. Однак, з невідомих причин, у вищевказаному акті від 11.12.2017 року ОСОБА_17 зазначений як вина особа.

Суд не приймає довід апелянта про те що п. 39 Порядку № 1232 є неактуальним на підставі Закону України «Про прокуратуру», оскільки за загальним правилом спочатку правовідносини врегульовуються спеціальним законодавством, а вже потім загальним.

Суд також вважає помилковим твердження відповідача про те, що Фонд не може виступати позивачем по даній категорії справ, виходячи з того, що відповідно до п. 54 Порядку № 1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

З аналізу вказаної норми вбачається що порушене право безпосередньо повязується з результатами прийнятого рішення Управління Держпраці, як акту регуляторного характеру із певними юридичними наслідками, а тому воно може бути оскаржене до суду.

Окрім того, суд не приймає посилання Управління Держпраці на висновки Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2018 року по справі № 161/13693/17, оскільки норма, на підставі якої зроблені висновки про відсутність у Фонду та його робочих органів права оскарження змісту актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), втратила чинність на час виникнення спірних правовідносин. Тобто, мова йдеться про п. 59 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112, який втратив чинність 01.01.2012 року на підставі набрання сили «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_20 України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Стосовно доводу апелянта про те, що призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку є його дискреційними повноваженнями, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету ОСОБА_20 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_20 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Суд вважає доведеним факт стосовно цивільно правових договорів на виконання будівельно монтажних робіт строком до 31.07.2017 року укладених між ТОВ «БМК АКЦЕПТ-БУД» та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 виходячи з того, що зокрема вказане питання було предметом розгляду Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/691/18-а.

Так, Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажна компанія «Акцепт Буд» до Головного управління Держпраці у Донецькій області, про скасування постанови про накладання штрафу по справі № 805/691/18-а задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26 грудня 2017 року № 05-20-3369/0025/0180 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Акцепт-Буд» штрафу у розмірі 4 608 000,00 грн.

У вказаному рішенні суд дійшов висновку з посиланням на норми Цивільного кодексу України про те, що надані ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Акцепт-Буд» цивільно-правові договори до яких було приєднано і договори вищезгаданих осіб є чинними. Рішення набрало законної сили 30.07.2018 року.

Приписами ч. 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року у справі № 805/3952/18-а за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України до Головного управління Держпраці у Донецькій області треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Монтажна компанія Акцепт-Буд», Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_19» про зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року у справі № 805/3952/18-а залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 14 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_21