Справа № 757/37895/17-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сапсай М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчука К.В. № А-2306/1 від 23.06.2017 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у вказаній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. проводилась позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів ОСОБА_1, за результатами якої 12.06.2017 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. На підставі висновків вказаного аАкту головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КпАП України, а згодом 23.06.2017 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № А-2306/1, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України та накладено на останнього стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. Того ж дня, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області позивачу видано довідку від 23.06.2017 № 10/10-46/2306/08/02 за підписом заступника Директора Департаменту Клименко В.В. про технічну помилку, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення допущено технічну помилку, а саме, замість ч. 1 ст. 188-42 КУпАП зазначено ч. 1 ст. 96 КУпАП. Відповідно до постанови відповідач посилається на порушення позивачем вимог ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на момент виконання ним будівельних робіт у 2009 році Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не діяв, набрав чинності 12.03.2011. Таким чином, вважав, що він не порушував вимоги ст. 34, 41 вказаного закону. Крім того, звернув увагу на невідповідність у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про накладення стягнення даних щодо порушення позивачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено порушення вимог ч. 4 ст. 41 вказаного закону, а в постанові - ч. 2 ст. 41 означеного закону. Також, зауважив, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП не складався. Таким чином, відсутні підстави вважати зміну кваліфікації технічною помилкою.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені обставини та доводи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи щодо задоволення позову представник відповідача зазначила, що позаплановою перевіркою встановлено невиконання позивачем вимог припису № С-2202/2 від 22.02.2017, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Крім того, зауважилп, що позивач повністю визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення та сплатив штраф в повному обсязі. Таким чином, вважав позов безпідставним та необгрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. проводилась позапланова перевірка виконання ОСОБА_1 вимог припису від 22.02.2017 № С-2202/2, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_1, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 виконав будівельні роботи з будівництва одноповерхового гаража, розміром у плані 10.25Ч3ю43м (в правому куті вздовж АДРЕСА_1) з порушенням вимог п.3.25а* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, а саме: відстань від гаража до житлового будинку, розташованого на суміжній земельній ділянці, становить менше 8м ( по факту відстань становить 1.6 м.).

У зв'язку з відсутністю на місцевості межових знаків та акту винесення меж земельної ділянки, встановити відстань від збудованого гаража, розміром у плані 10.25х3.43 м., до межі суміжної земельної ділянки під час перевірки виявилось не можливим.

Вказані будівельні роботи ОСОБА_1 (згідно з письмовими поясненнями), виконав у 2009 році, без отримання документу, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п.3.25а* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень та ст.34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності».

Перевіркою виконання вимог припису № С-2202/2 від 22.02.2017 (а.с.46) встановлено, що вимоги припису № С-2202/2 від 22.02.2017 не виконано, а саме: не усунуто порушення вимоги п. 3.25а* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вказаними діями, замовником будівництва, ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказані обставини підтверджуються Актом від 12.06.2017, складеним головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. (а.с.7)

З метою усунення виявлених головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. 12.06.2017 позивачу був виданий припис Інспекції з вимогою усунути виявлені правопорушення. Примірник вказаного припису ОСОБА_1 отримав 12.06.2017, що підтверджується його підписом в графі «Примірник припису одержав» (а.с. 39).

12.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КпАП України (а.с. 8-10).

На підставі протоколу, 23.06.2017 головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчуком К.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-0903/1, згідно з якою ОСОБА_1, позивача у справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень (а.с.13-15).

Відповідно до вказаної постанови позивач порушив вимоги ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Правопорушення на час складання протоколу № 1-Л-А-1206/1 від 12.06.2017 було визначено ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З 10.06.2017 року вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 №1817-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином з 10.06.2017 року дане правопорушення визначено ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».)

Крім того, у зв'язку з технічною помилкою, допущеною при складанні матеріалів перевірки, відповідачем було видано довідку від 23.06.2017 № 10/10-46/2306/08/02 за підписом заступника Директора Департаменту Клименко В.В. про технічну помилку, згідно з якою зазначено: «Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП читати речення: «Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. (а.с.16)

Частина 1 ст. 188-42 КпАП України передбачає відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 3 (а) ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За правилами п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на момент виконання ним будівельних робіт у 2009 році Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не діяв, у зв'язку з чим вважав відсутніми підстави для встановлення в його діях будь-яких порушень відповідно до цього закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували ту обставину, що він виконав будівельні роботи у 2009 році і такі дані матеріали справи не містять.

Таким чином, суд не бере до уваги як безпідставні та необгрунтовані доводи позивача про відсутність в його діях порушень вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Інших даних та доказів, які б спростовували наявність порушення позивачем вимог вказаного закону суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач виконав будівельні роботи без отримання відповідних документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та не виконав вимоги припису № С-2202/2 від 22.02.2017.

Отже, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КпАП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд, перевіряючи відповідність оскаржуваних дій головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчука К.В. щодо прийнятого рішення вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходячи зі встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, дійшов висновку, про наявність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови від 23.06.2017.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 34, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 188-42, ст. 251, 256 КУпАП, ст. 2, 6-10, 17, 104, ч. 4 ст. 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.В.Батрин