Справа № 176/2875/18
Суддя: Кучма В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/2875/18
провадження №2-а/176/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

при секретарі Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та просив постановити судове рішення яким скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 148 від 29.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення відкриту стосовно накладення відносно нього адміністративного стягнення.

В обгрунтування вимог посилається на те, що 23.04.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт № 20304/04-36-13-05/НОМЕР_1. На підставі даного акту було винесено постанову № 149 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп..

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2018 року дану постанову було скасовано. Справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП направлено на новий розгляд до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

29.10.2018 року відповідачем було винесено постанову № 148 про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП. Оскаржуючи дану постанову позивач посилається на те, що з даної постанови не можливо встановити в чому саме полягає протиправність та винуватість його дій, не розкрита суть правопорушення, не встановлено місце та час його вчинення. Крім того посилається на те, що акт перевірки від 25.04.2018 року № 21422/04-36-13-05/НОМЕР_2 не є беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Також посилається на те, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності сплив, оскільки минуло два місяці з дня вчинення правопорушення, яке йому інкримінується, в звязку із викладеними обставинами вимушений звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що відповідає вимогам ст. 257 КАС України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направило. До початку судового розгляду від повноважного представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого посилався на обставини викладені в ньому, вважав, що постанова яку оскаржує позивач була винесена з дотриманням діючих норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні, також подав клопотання згідно якого просив розглянути справу без його участі.

Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обгрунтування та спростування заявлених позовних вимог, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 148 від 30.05.2018 р., складеного головним державним ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3, 30 травня 2018року, встановлено, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, останній вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яке полягає в неналежному веденні обліку доходів і витрат, ненадання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, завищення витрат в деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки, що призвело до перекручення даних чистого оподаткованого доходу та заниження до сплати сум податку на доходу фізичних осіб за результатами річного декларування військового збору, чим порушено п.п. 16.1.5, п. 16.1 ст. 16.1 ст.. 16, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст.. 177, п. 177.2 ст. 177, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164-1 КУпАП (а.с.43).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 149 від 30.05.2018 року складеного головним державним ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3, 30 травня 2018року встановлено, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, останній вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, яке полягає в порушенні порядку нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження до сплати сум єдиного внеску від здійснення господарської діяльності у 2016-2017 р.р., п.2 ч. 1 ст. 7, п.11 ст. 8, п. 2 ст. 9 з урахуванням ч. 3 ст. 7 розділу III Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Відповідальність передбачена ст. 165-1 КУпАП (а.с.44).

Постановою № 148 заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 жовтня 2018 р. позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 1 ст. 164-1, ч.1 ст. 165-1 КУпАП на підставі протоколів про адміністративне правопорушення від 30.05.2018 р., складеними за неналежне ведення обліку доходів та витрат, ненадання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, завищення витрат в деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки, унаслідок ненадання до перевірки документів, які підтверджують витрати, повязані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1та безпосередньо повязаних з отриманням доходів, а саме актів виконаних робіт на отримані послуги з детальною роз шифровкою виконаних робіт, товарно транспортних накладних, актів списання палива або інший документ, в якому було зазначено назва транспортного засобу, пункт призначення, відстань, фактичні витрати палива, довідок щодо списання матеріалів (продукції) по обєктах будівництва, видаткові накладні, на придбання товарів (робіт, послуг) від постачальників не платників ПДВ, залишків ТМЦ, локальні кошториси, специфікації, калькуляції витрат та/або інші документи, на підставі яких отримано грошові кошти від бюджетних установ, актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), що призвело до перекручення даних чистого оподаткованого доходу та заниження до сплати сум податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, військового збору, порушення порядку нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження до сплати єдиного внеску від здійснення господарської діяльності у 2016-2017 р.р. зафіксованого актом документальної планової виїзної перевірки від 23.04.2018 № 20304/04-36-13-05/НОМЕР_1 (а.с. 15-16).

Отже, штраф постановою № 148 накладено правомочним органом, який відповідно до вимог ст.234-2 КУпАП має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку та в межах санкції статті КУпАП.

Вирішуючи спірне питання щодо обгунтованості та законності даної постанови, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняти вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Згідно ст. 7 КАСУ, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає у діях позивача наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1, а також передбаченого ч. 1 ст. 165 -1КУпАП.

Суд зазначає, що постанову № 148 від 29.10.2018 року відносно ОСОБА_1 винесено з порушенням за ст.164-1 ч.1, а також за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП на підставі протоколів № 148 та № 149 від 30.05.2018 року про адміністративне правопорушення, які складено за ст.163-4 ч.3 та за ст. 165-1 КУпАП. Отже, протокол та постанова суперечать одне одному. Протокол № 148 складено за порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, а протокол № 149 складено за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобтопостанову винесено вже за інше за змістом правопорушення.

При цьому в протоколі № 149 від 30.05.2018 року зазначені суперечливі дані правової кваліфікації даного правопорушення, тобто не можливо встановити, яке саме правопорушення інкримінується ОСОБА_1, чи за ознакою правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП чи за ст. 165-1 КУпАП.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП в протоколі № 148 від 30.05.2018 року не встановлена субєктивна та обєктивна сторона адміністративного правопорушення, не викладена його суть, як вбачається з фабули протоколу ОСОБА_1 інкримінується, те, що він будучи фізичною особою підприємцем неналежно здійснював ведення обліку доходів і витрат, не надав до перевірки Книгу обліку доходів і витрат, завищував витрати в деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки, що призвело до перекручення даних чистого оподаткованого доходу та заниження до сплати сум податку на доходу фізичних осіб за результатами річного декларування військового збору, однак посадовою особою, що склала даний протокол не зазначено, в який саме термін ОСОБА_1 повинен був здійснити певні дії, за який проміжок часу. Більш того в протоколі взагалі не зазначено, коли саме мало місце дане правопорушення та чи дійсно ОСОБА_1 являється фізичною особою підприємцем, тобто при складанні даного протоколу, ці обставини не були зясовані, що є суттєвим порушенням при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу № 149 від 30.05.2018 року, то він також був складений з аналогічними порушеннями, а саме, з фабули протоколу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушив порядок нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження до сплати сум єдиного внеску від здійснення господарської діяльності у 2016-2017 р.р., при цьому на підтвердження цих обставин також не зазначено коли мало місце дане правопорушення, чи кожен день ОСОБА_1 повинен здійснювати нарахування єдиного внеску, але не здійснює, чи за окремий проміжок часу, також не зясовано чи на момент прийняття рішення за даним протоколом ОСОБА_1 взагалі являвся фізичною особою підприємцем. Крім того не обґрунтовано в чому саме полягала його вина, чи він не вніс відповідні суми єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, чи він своєчасно не надав розпорядження своєму бухгалтерові здійснити даних перерахунок.

Більш того у порушення положень ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.ст. 256, 268 КУпАп, громадянину ОСОБА_1 взагалі не були розяснені його права та обовязки за обома протоколами, оскільки в зазначених протоколах, кожному окремо, відсутній його підпис, що він був ознайомлений з його змістом, так як і відсутній запис посадової особи щодо відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу, що суперечить вимогам ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП.

Дані обставини суттєво порушують право особи на захист.

Крім того як вбачається у порушення вимог ст. 254 КУпАП була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як один екземпляр протоколу взагалі не був вручений особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 9 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 71 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить вказівок на конкретні докази на підставі яких зроблений висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ч.1ст.164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

За таких підстав суд приходить до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Як передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено правомочним органом, який має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення та у межах санкції статті 164-1 ч.1 та ст. 165-1 ч. 1 КУпАП. Але, враховуючи, що провадження у справі за протоколами про адміністративне правопорушення № 148 та № 149 від 30.05.2018 року щодо ОСОБА_1 за ч.1ст.164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 проведено однобічно, недостатньо повно, обставини щодо виявленого нею порушення в справі не підтверджені належними доказами, не була дана належна оцінка усім обставинам щодо наявності складу правопорушення і вини щодо позивача ОСОБА_1, суд знаходить підстави для скасування постанови повноважної особи відповідача № 148 від 29.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення щодо позивача як необґрунтованої та винесеної без достатніх правових підстав, в зв'язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, оскільки позивачем, який звільнений від оплати судового збору, при подачі позову не оплачений судовий збір, то ці судові витрати слід стягнути з відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ч.1ст.164-1, ч. 1 ст. 165-1, ст. 234-2 ст. 254, 256, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 90, 139, 242, 244 - 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 148 від 29 жовтня 2018 р. щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-1, ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5