Справа № 120/386/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 березня 2019 р. Справа № 120/386/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 (21011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1)

до: Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

про: визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, в якому просить:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України міста Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

зобовязати Управління пенсійного фонду України в місті Вінниці зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи роботу на посаді із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період її навчання в СПТУ № 22 м. Вінниці (при Вінницькому заводі «Кристал») за спеціальністю «огранувальник алмазів у діаманти» - з 01.09.1984 по 24.07.1985 та повний робочий день за професією «огранувальник алмазів у діаманти» на Державному підприємства «Вінницький завод «Кристал» в період з 25.07.1985 по 31.08.2001;

призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з дати звернення до Пенсійного фонду - з 21.12.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку із досягненням відповідного віку та наявністю пільгового стажу на посаді "огранувальник алмазів", позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії, у зв'язку із відсутністю необхідного стажу.

Не погоджуючись з вказаними діями органу пенсійного фонду, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 05.02.2019 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення адміністративного позову. Окремо зазначає, що позивач не має права на призначення пільгової пенсії за списком № 2, у зв'язку із відсутністю необхідного стажу.

Представник третьої особи надав заперечення на позовну заяву. Окремо зазначає, що позивач не має права на призначення пільгової пенсії за списком № 2, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та проведення атестації робочих місць. Також зазначає, що наказ від 21.03.1994р. № 123 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" скасований, а тому до пільгового стажу роботи за списком № 2 працівникам підприємства необхідно зараховувати період роботи до 21.08.1992. Крім того, зазначає, що за результатами атестації робочих місць на ДП "Вінницький завод "Кристал", які проводились у 1994р., 1999р., 2002р., 2008р., 2013р. та у 2016р. не підтверджено несприятливих умов праці.

Позивачем надано відповіді на відзив та заперечення ДП "Вінницький завод "Кристал", відповідно до змісту яких доводи представників відповідача та третьої особи вважає необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги. Окремо зазначає, що наказ від 21.03.1994р. № 123 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці", яким професію "огранувальник алмазів у діаманти" віднесено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, скасовано наказом № 150 від 27.05.2008р., а відтак, на думку позивача, період її роботи на ДП "Вінницький завод "Кристал" підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.09.1984 по 24.07.1985 позивач навчалася в СПТУ № 22 м. Вінниці (при Вінницькому заводі «Кристал») за спеціальністю «огранувальник алмазів у діаманти»;

- з 25.07.1985 по 01.09.1988 позивач працювала на посаді «огранувальник алмазів у діаманти» 3-го розряду;

- з 01.09.1988 по 02.01.1989 позивач переведена на нові умови оплати праці «огранувальник алмазів у діаманти» 3-го розряду цеху № 2;

- в період з 02.01.1989 по 31.08.2001 відповідно до Наказу № 29-к від 04.01.1989 позивачу присвоєно 4-й розряд «огранувальник алмазів у діаманти» цеху № 2;

- відповідно до Наказу № 237-к від 30.08.2001 позивач 31.08.2001 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;

- з 23.09.2002 по 31.01.2003 позивач працювала прибиральницею бази в ТОВ "Фірма Меблі ЛТД";

- з 14.05.2003 по 15.09.2003 прийнята в цех № 1 маслоробом по 3 розряду у ВАТ "Вінницький міськмолокозавод";

- з 29.03.2004 по 22.10.2004 прийнята в цех № 1 маслоробом по 3 розряду у ВАТ "Вінницький міськмолокозавод";

- з 01.11.2004 по 16.03.2005 отримувала виплату допомоги по безробіттю в Лівобережному МРЦЗ;

- з 17.03.2005 по 07.10.2005 прийнята в цех № 1 маслоробом по 3 розряду у ВАТ "Вінницький міськмолокозавод";

- з 17.10.2005 по 27.03.2006 отримувала виплату допомоги по безробіттю в Лівобережному МРЦЗ;

- з 28.03.2006 по 09.10.2006 прийнята в цех № 1 маслоробом по 3 розряду у ВАТ "Вінницький міськмолокозавод";

- з 02.11.2006 по 18.03.2007 отримувала виплату допомоги по безробіттю в Лівобережному МРЦЗ;

- з 19.03.2007 по 26.09.2007 прийнята в цех № 1 маслоробом по 3 розряду у ВАТ "Вінницький міськмолокозавод";

- з 26.09.2007 переведена оператором по 3 розряду;

- 09.10.2007 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;

- з 01.09.2008 по 30.10.2008 прийнята на посаду робітника маслоцеху 4 розряду ТОВ "Вінагромілк";

- з 16.01.2017 по 17.01.2019 прийнята прибиральницею виробничих приміщень ТОВ науково-виробничого підприємства "Гамма".

Наведені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с. 17-21).

Таким чином, маючи стаж роботи понад 20 років, 21.12.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 04.01.2019 № 42/11-32-3/04 Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв'язку із відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 442 відповідно) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов, праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 4.5 Порядку застосування списків, якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Якщо чергова атестація була, проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року справа № 352/547/16-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Аналіз викладених норм свідчить про те, що необхідними умовами на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 є наявність атестації робочих місць, досягнення відповідного віку позивача та страхового стажу.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20).

Матеріали справи свідчать, що позивач народилася 30.11.1966 року, загальний трудовий стаж позивача складає 23 роки 3 місяці 27 днів, що підтверджується копією трудової книжки та не заперечується сторонами.

Відповідно до наказу по ДП "Вінницький завод "Кристал" № 123 від 21.03.1994 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2 працівникам за професіями:, зокрема "огранник алмазів на діаманти", яку займала позивач в період з 25.07.1985 по 31.08.2001. Даний наказ скасовано наказом по підприємству № 150 від 27.05.2008 "Про скасування наказу № 123 від 23.03.1994 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці".

Отже, в період роботи позивача на посаді "огранник алмазів на діаманти" в ДП "Вінницький завод "Кристал" з 25.07.1985 по 31.08.2001 результати проведеної атестації були чинні, а тому вказаний період повинен бути зарахований до пільгового стажу ОСОБА_1 та вона має право на призначення пенсії за Списком № 2.

З огляду на викладене, позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що він має право на призначення пенсії з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак, відповідачем протиправно відмовлено у призначенні такої пенсії.

Водночас, визначаючись щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4.1, 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, за наслідком чого приймає відповідне рішення (про призначення або про відмову у призначені пенсії), яке може бути оскаржено.

Як видно зі змісту адміністративного позову саме рішенням органу пенсійного фонду № 42/11-32-3/04 від 04.01.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Отже, оцінка дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії досліджується в межах прийняття самого рішення і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені. У той час, коли самі по собі дії щодо не перерахунку пенсії не порушують права, свободи та інтереси позивача, адже не мають юридичного наслідку, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З огляду на те, що саме рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 42/11-32-3/04 від 04.01.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та воно стосується прав та інтересів визначеної особи, суд дійшов висновку, що останнє є протиправним та підлягає скасуванню.

Одночасно не підлягає зарахуванню до пільгового стажу період навчання позивача в СПТУ № 22 м. Вінниці (при Вінницькому заводі "Кристал"), оскільки у вказаний період позивач не працювала на зазначеній посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи те, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку (30.11.2018), суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, з 21.12.2018 року.

Також, при вирішенні цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". підтверджено сукупністю належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (21011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1, АА 406064) до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 42/11-32-3/04 від 04.01.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці зарахувати пільгового стажу ОСОБА_1 роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи за професією "огранувальник алмазів у діаманти" на Державному підприємстві "Вінницький завод "Кристал" в період з 25.07.1985 по 31.08.2001.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, (21011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1, АА 406064) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович