Справа № 815/814/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/814/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» на рішення Одеського окружного адміністративного суду, яке прийнято 02 липня 2018 року у складі суду судді: Свиди Л.І. в місті ОСОБА_1 по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКО» (далі ТОВ «ІНКО») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 9 січня 2018 року (форми «Р»), № від 9 січня 2018 року (форми «В4»), № від 9 січня 2018 року (форми «Р»).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно зясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ТОВ «ІНКО» виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, а висновки викладені в акті перевірки факти взагалі не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку або на будь-яких інших доказах, висновки відповідача зроблені без належної оцінки та дослідження зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі суб'єктивних припущень, що, як наслідок, вказує на недоведеність встановлених перевіркою порушень. А відтак, податковий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення фактично протиправно позбавив права на податковий кредит, позаяк доводи контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача об'єктивної можливості надати позивачу послуги є припущеннями, що нічим не підтверджені, у звязку з чим податкові повідомлення-рішення № від 09.01.2018 року (форми «Р»), № від 09.01.2018 року (форми «В4»), № від 09.01.2018 року (форми «Р») підлягають скасуванню.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ІНКО» знаходиться на обліку як платник податків в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, є платником податку на додану вартість, має ліцензію на здійснення будівельних і монтажних робіт, будівництво обєктів інженерної інфраструктури, основними видами діяльності позивача є водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи, інші монтажні роботи (Том І, аркуші справи 18-45, Том V, а.с. 71-72).

ГУ ДФС в Одеській області в період з 27.11.2017 року по 08.12.2017 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ІНКО» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складений акт перевірки №1959/15-32-14-07/30662748 від 22 грудня 2017 року (Том І, а.с. 46-158).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015-2016 роки в сумі 1026061 грн., п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за січень, червень, липень, вересень грудень 2015 року, березень жовтень, грудень 2016 року в сумі 1105609 грн., а також завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту за грудень 2016 року в сумі 112088 грн.

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 9 січня 2018 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за податковими зобовязаннями в розмірі 1026061 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 225747 грн., податкове повідомлення-рішення № від 9 січня 2018 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковими зобовязаннями в розмірі 1105609 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 276402 грн., податкове повідомлення-рішення № від 9 січня 2018 року, яким позивачу зменшена сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 112088 грн. (Том І, а.с. 15-17).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень та звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «ІНКО», суд першої інстанції дійшов до висновку про не підтвердження первинними документами господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОФІСІТІСТРОЙ», ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИК-2015», ТОВ «ВЛАТОРГ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ», ТОВ «ВКФ ТЕХНОГРУП», що не дає йому право на формування показників податкової звітності у відповідності до ст. 44 Податкового кодексу України, а також неправомірне включення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковим накладним не зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних по операціям з ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ЮНКОМСЕРВІС», ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ».

Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обовязкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що господарська операція повязана як з фактом підписання договору, так із фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, використання активів у власній діяльності.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обовязкова ознака господарської операції, кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобовязання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента послуги, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, основною діяльністю ТОВ «ІНКО» є водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи, інші монтажні роботи та ТОВ «ІНКО» має ліцензію на здійснення будівельних і монтажних робіт, будівництво обєктів інженерної інфраструктури.

ГУ ДФС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІНКО» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, за результатами якої укладений акт перевірки №1959/15-32-14-07/30662748 від 02 грудня 2017 року.

При проведені вказаної перевірки податковим органом було встановлено, що позивачем порушено п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015-2916 роки в сумі 1026061 грн., п.44.1 ст. 44 , п.198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за січень, червень, липень, вересень грудень 2015 року, березень жовтень, грудень 2016 року в сумі 1105609 гри., а також завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту за грудень 2016 року в сумі 112088 грн.

Згідно акту перевірки №1959/15-32-14-07/30662748 від 22 грудня 2017 року підставою для висновків про заниження ТОВ «ЇНКО» податку на прибуток, податку на додану вартість є неможливість контрагентами позивача - ТОВ «ПРОФІСІТІСТРОЙ», ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИК-2015», ТОВ «ВЛАТОРГ». ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ», ТОВ «ВКФ ТЕХНОЕРУП» здійснювати господарські операції за відсутності персоналу, техніки; по операціям купівлі-продажу товару з ТОВ «ВЛАТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ» у позивача відсутні товарно-транспортні накладні па перевезення товару та факт придбання цими підприємствами проданого позивачу товару не підтверджується; неправомірне включено позивачем до податкового кредиту суми по податковим накладним не зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаним ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ЮНКОМСЕРВІС», ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ».

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за податковими зобовязаннями в розмірі 1026061 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 225747 гри., податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковими зобовязаннями в розмірі 1105609 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 276402 грн., податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 року, яким позивачу зменшена сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 112088 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) обєктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухта перського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими І Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОФІСІТІСТРОЙ» колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ІНКО» та ТОВ «ПРОФІСІТІСТРОЙ» були укладені договори підряду:

- договір підряду №04/05-С від 04.05.2015 року на виконання ремонту покрівлі ТЦ «Вузовський» за адресою: м. Одеса, вул. Невського, 57, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 19.06.2015 року та від 21.06.2015 року, податковими накладними та платіжними дорученнями (Т. I а.с. 159-170);

- договір підряду №02/06-С від 28.05.2015 року на виконання послуг з видалення рідких відходів (обслуговування систем каналізації та водостоків) в гуртожитках: № - по вул. Піонерська, 8, №2 - перевулок Тополиний, 8, №3 - Фонтанська дорога, 71, №4 вул. Успенська, 28, №5 вул. Толстого, 24, №6 вул. ОСОБА_2., 18, №1 спальний корпус, вул. Піонерська, 30, учбові корпуси: перевулок Тополиний, 8, 10, вул. Піс перська, 2, 5, 7, 9, вул. Мечникова, 76, вул. Старопортофранківська, 93, адміністративний корпус по Фонтанська дорога, 23, юридична клініка по вул. Черняхівеького, 2, училище №35 по вул. Мечникова, 24, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 02.06.2015 року, від 22.06.2015 року, від 02.07.2015 року, податковими накладними та платіжними дорученнями (Т. I а.с. 171-189);

- договір підряду №03/06-0 від 03.06.2015 року на виконання ремонту покрівлі магазину «Форвард» за адресою: вул. Отамана Головатого, 56 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.06.2015 року, податковими накладними та платіжними дорученнями (Т. I а.с. 190-197);

- договір підряду №3-15/П-С від 15.06.2015 року на виконання будівництва захисних споруд на обєкті очисних споруд КУ «Міська клінічна інфекційна лікарні» за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 30.07.2015 року, від 31.08.2015 року, податковими накладними та платіжними дорученнями (Т. I а.с. 198-235);

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «БК «Будівельник 2015» колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ІНКО» та ТОВ «БК «Будівельник 2015» були укладені договори підряду:

- договір підряду №15/09-С від 15.09.2015 року на виконання робіт з будівництва ПС/110/6 кВ «Маразліївська», вул. Маразліївська, 1 в м. Одесі комплекс робіт з влаштування фасаду, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 30.10.2015 року, від 27.11.2015 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. I а.с. 202-214, 236-250, Т. II а.с. 1-2);

- договір підряду №101-С від 16.09.2015 року на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, 43 виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 13.11.20 5 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 3-11);

- договір підряду №29/10-С від 23.11.2015 року на виконання робіт з влаштування каналізаційного вигребу дитячого будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, пер, Будівельний, 6А, виконання якого підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 10.12.2015 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 12-27);

- договір підряду №29/04-С від 29.04.2016 року на виконання робіт з поточного ремонту туалету, водопроводу та елеваторного вузла Одеського ліцею №53 за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 20.05.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 28-36);

- договір підряду №01/03-С від 01.03.2016 року па виконання робіт з поточного ремонту приміщень СТО за адресою: Ленінградське шосе, 5, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.03.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 37-46);

- договір підряду №02/03-С від 23.03.2016 року на виконання робіт з видалення рідких відходів (обслуговування систем каналізації та водостоків) в гуртожитках: №1 - по вул. Піонерська, 8, №2 - перевулок Тополиний, 8, №3 - Фонтанська дорога, 71, №4 вул. Успенська, 28, №5 вул. Толстого, 24, №6 вул. Ген. Петрова, 18, №1 спальний корпус, вул. Піонерська, 30, учбові корпуси: перевулок Тополиний, 8, 10, вул. Піонерська, 2, 5, 7, 9, вул. Мечникова, 76, вул. Старопортофранківська, 93, адміністративний корпус по Фонтанській дорозі, 23, юридична клініка по вул. Черпяхівського, 2, училище №35 по вул. Мечникова, 24, виконання якого підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 25.03.2016 року, від 10.05.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 47-59).

- договір підряду №21/03-С від 21.03.2016 року на виконання робіт з поточного ремонту каналізації в ліцеї №53 за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.03.20і6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 60-68);

- договір підряду №4/03-С від 31.03.2016 року на виконання робіт з поточного ремонт водопостачання та каналізації за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 2, г виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 06.04.20 6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 69-79);

- договір підряду №01/04-С від 01.04.2016 року на виконання робіт з будівництва захисних споруд КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 07.04.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 80-122).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ» колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ІНКО» та ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ» були укладені договори підряду:

- договір підряду №10/05-С від 10.05.2016 р. на виконання робіт з видалення рідких відходів (обслуговування систем каналізації та водостоків) в гуртожитках: №1 - по вул. Піонерська, 8, №2 - перевулок Тополиний, 8, №3 Фонтанська дорога, 71, №4 Е ОСОБА_3, 28, №5 вул. Толстого, 24, №6 вул. Ген. Петрова, 18, №1 спальний корпус, вул. Піонерська, 30, учбові корпуси: перевулок Тополиний, 8, 10, вул. Піонерська, 2, 5, 7, 9, вул. Мечникова, 76,вул. Старопортофранківська, 93, адміністративний корпус по Фонтанська дорога, 23, юридична клініка по вул. Черняхівського, 2, училище №35 по вул. Мечникова, 24, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 27.05.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 131-138);

- договір підряду №02/05-С від 02.05.2016 року на виконання робіт з організації дорожнього руху в зоні пляжу «Ланжерон» в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.05.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 139-146);

- договір підряду №29-16/П-С від 23.05.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту елінгу та благоустрою берегової лінії за адресою: м. Одеса, вул. Озерна, 9, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття викопаних будівельних робіт від 06.06.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 147-161);

- договір підряду №58-С від 01.06.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 30, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 30.06.2016 року, від 31.08.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 162-171, (Т. III а.с. 29-33);

- договір підряду №48-16/П-С від 05.06.206 року на виконання робіт з капітального ремонту будівлі КУ «Соціальний гуртожиток для осіб з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених опіки» за адресою: м. Одеса, вул. Боженко 19-В (капітальний ремонт системи водопостачання), виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 12.07.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 172-181);

- договір підряду №19/07-С від 05.07.2016 року па виконання робіт з поточного ремонту системи водопостачання учбового корпусу училища №3 НУ «Одеська юридична академія» за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 76, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 12.07.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 182-193);

- договір підряду №07/06С від 07.06.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту фасадів житлового будинку №16 по вул. Центральній в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.07.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 194-200);

- договір підряду №09/06С від 09.06.2016 року на виконання робіт з поточного ремонту ганку в школі-ліцеї №53 за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.08.201,6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 201-209);

- договір підряду №169С від 08.07.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту підїздів №1, 3 житлового будинку по вул. Центральній в смт. Авангард Озідіопольського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 210-229);

- договір підряду №29/04С від 29.04.2016 року на виконання робіт з поточного ремонт/ туалету в школі-ліцеї №53 за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 230-237);

- договір підряду №170С від 08.07.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту підїздів житлового будинку по вул. Центральній, 17 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 31.08.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. II а.с. 238-250, Т. III а.с. 1-6 )

- договір підряду №03/03-С від 20.07.2016 року на виконання робіт з видалення рідких відходів (обслуговування систем каналізації та водостоків) в гуртожитках: №1 - по вул. Піонерська, 8, №2 - перевулок Тополиний, 8, №3 - Фонтанська дорога, 71, №4 вул. Успенська, 28, №5 вул. Толстого, 24, №6 вул. Ген. Петрова, 18, №1 спальний корпус, вул. Піонерська, 30, учбові корпуси: перевулок Тополиний, 8, 10, вул. Піонерська, 2, 5, 7, 9, вул. Мечникова, 76, вул. Старопортофранківська, 93, адміністративний корпус по Фонтанська дорога, 23, юридична клініка по вул. Черняхівського, 2, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 7-16);

- договір під ряду №84-С від 01.07.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 43, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 29.07.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 17-24).

За цими договорами ТОВ «ІНКО» виписані податкові накладні (Т. III а.с. 34-54) та на підтвердження оплати коштів позивачем за виконанні роботі надані платіжні доручення (Т. III а.с. 55-76)

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ВКФ «ТЕХНОГУП» колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ІНКО» та ТОВ «ПКФ «ТЕХНОГРУП» були укладені договори підряду:

- договір підряду №83-С від 01.07.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 43, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 29.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 107-116);

- договір підряду №260-С від 16.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту інженерних мереж житлового будинку по проспекту Академіка Глушко, 11-Б в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.10.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 117-125);

- договір підряду №262-С від 16.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту системи каналізації житлового будинку по перевулку Ляпунова, 6 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.10.20'6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 126-134);

- договір підряду №261-С від 16.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту системи ЦО житлового будинку по проспекту Академіка Глушко, 5-Б в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.10.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 135-144);

- договір підряду №263-С від 16.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту інженерних мереж житлового будинку по проспекту Академіка Глушко, 11-Б в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.10.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 145-153);

- договір підряду №02/Б-С від 19.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремс гту спортивного майданчику та стадіону в Августівській ЗОШ І-ІИ ступенів с. Августівка, Біляївського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 28.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 154-161);

- договір підряду №1/Б-С від 20.09.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту будинку культури в селище Дослідне, Біляївського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 28.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 162-172);

- договір підряду №123-С від 21.09.2016 року па виконання робіт з поточного ремонту покрівлі бювету по вул. Дальницькій, 25 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 31.10.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 173-181);

- договір підряду №360-С від 07.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту інженерних мереж житлового будинку по вул. Тираспольській, 3 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 28.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 182-191);

- договір підряду №24/16-С від 09.11.2016 року на виконання робіт з аварійного поточного ремонту каналізації по вул. Маловського, 10 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 09.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 192-199);

- договір підряду №2/11-С від 25.11.2016 року на виконання робіт з видалення рідких відходів (обслуговування систем каналізації та водостоків) в учбових корпусах: перевулок Тополиний, 8, 10, вул. Піонерська, 2, 5, 7, 9, вул. Мечникова, 76, вул. Старопортофранківська, 93, спальний корпус №1 по вул. Піонерська, 30, виконання якого підтверджено довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами прийняття виконаних будівельних робіт від 28.1 1.2016 року, від 08.12.2016 року, від 09.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 200-218);

- договір підряду №10-16/У-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з поточного ремонту приміщень управління капітального будівництва ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, 10-А, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 13.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 219-228);

- договір підряду №44-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон та дверей) у підїздах багатоквартирних будинків №1, 6, 1 М8, 18А по вул. Єлісєєва, село Набережне Августівської сільської ради, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.20 6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 229-236);

- договір підряду №26-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон та дверей) в ОСОБА_4 ступенів село ямське, Арцизького району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 237-243);

- договір підряду №25-С від 30.11.2016 року па виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в Арцизькому міжшкільному навчально-виробничому комбінаті, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. III а.с. 244-250);

- договір підряду №23-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в адмінбудівлі Арцизької районної державної адміністрації, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконай х будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 1-7);

- договір підряду №24-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в Деленській ЗОНІ 1-ІII ступенів Арцицького району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 8-14);

- договір підряду №34-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в будинку культури с. Василівка, Біляївського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 15-21);

- договір підряду №22-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в НВК ЗШ І-ІІІ ступенів ДНЗ, с. Плоцьк, Арцизького району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 22-28);

- договір підряду №27-С від 30.11.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту (заміна вікон) в будинку культури с. Василівка, Біляївського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 30.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 29-36);

- договір підряду №01/12-С від 01.12.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту підїздів №1-3 житлового будинку по вул. Центральній, 14 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 06.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 37-43);

- договір підряду №02/2-С від 01.12.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту підїздів №1-3 житлового будинку по вул. Центральній, 17 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 06.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 44-50);

- договір підряду б/н від 14.12.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту системи ЦО житлового будинку по вул. Центральний аеропорт, 15 в м. Одесі, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 14.12.20 6 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 51-66);

- договір підряду б/н від 15.12.2016 року на виконання робіт з капітального ремонту водопроводу в с. Петрове, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 15.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 67-80);

- договір підряду №1/02-С від 02.11.2016 року на виконання робіт з поточного ремонту корпусу побутових приміщень, виконання якого підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом прийняття виконаних будівельних робіт від 01.12.2016 року, податковою накладною та платіжним дорученням (Т. IV а.с. 81-143).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В наведеної норми слідує, що первинний документ містить обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцій підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги) тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податі у, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Більш того, колегія суддів наголошує, що податкові накладні, які відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, були видані позивачу та надавали право па формування відповідного податкового кредиту та їх юридична дійсність податковою інспекцією не оспорюється.

Також, податковим органом не оспорюється те, що і позивач, і його контрагенти на час укладання спірних правочинів були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів наголошує, що умови договорів підряду були сторонам виконані, відбувся рух активів платника податків та рух його капіталу, що є головною умовою для формування податкового кредиту та надані первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ «ІНКО» з ТОВ «ПРОФІСІТІСТРСИ», ТОВ «БК «Будівельник 2015», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «ВКФ «ТЕХНОГУП».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково не було встановлено, що надані первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій позивачем та ТОВ «ПРОФІСШСТРОЙ», ТОВ «БК «Будівельник-2015», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «ВКФ «ТЕХНОГРУП», у перевіряємий податковим органом період.

Щодо висновку суду першої інстанції, що ТОВ «ІНКО» не надані до суду кошториси та договірні ціни за вказаними договорами підряду, що не дає можливість суду оцінити відповідність виконаних робіт умовам договорів, - спростовані позивачем при апеляційному перегляді справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 296 КАС України якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно умов укладених з ТОВ «ПРОФІСІТІСТРОЙ», ТОВ «БК «Будівельник-2015», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «ВКФ «ТЕХНОГРУП» договорів підряду вартість робіт обговорюється до підписання договору та визначається кошторисом та договірною ціною.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ІНКО» на виконання умов договорів підряду були складені та підписані договірні ціни, локальні кошториси, відомості ресурсів витрат підрядника, підсумкові відомості ресурсів (Т. VI а.с. 158-254, Т.VII а.с. 1-180), що в свою чергу спростовує висновки суду першої інстанції щодо неможливості оцінити відповідність виконаних робіт умовам договору.

Поряд з цим, колегія суддів вважає також помилковими висновки суду першої інстанції, щодо неправомірності не зазначення в актах виконаних робіт даних щодо залучення контрагентами позивача субпідрядників, оскільки не зазначення субпідрядників в актах виконаних робіт не спростовує факт надання послуг у відповідності до укладених договорів підряду, враховуючи наявність всієї підтверджуючої первинної документації.

Доводи суду першої інстанції про відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були складені за результатами виконання договорів підряду на виконання монтажних, ремонтних робіт та послуг з видалення рідких відходів з ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ЮНКОМСЕРВТС», ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ», ТОВ «ІНКО» спростовані позивачем при апеляційному перегляді справи.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими, Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкові накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «ІНКО» надає: квитанцію №1 (ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ») від 19.10.2016 року про реєстрацію податкової накладної №54 від 13.10.2016 року (Т. VI а.с. 153); квитанцію №1 (ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД») від 12.02.2015 року про реєстрацію податкової накладної №11 від 29.01.2015 року (Т. VI а.с. 157); квитанцію №1 (ТОВ «ЮНКОМСЕРВІС») від 01.11.2016 року про реєстрацію податкової накладної №46 від 21.10.2016 року (Т. VI а.с. 155), що в свою чергу спростовує висновки суду першої інстанції щодо не надання доказів належної реєстрації податкових накладних по операціям позивача з ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ЮНКОМСЕРВІС», ТОВ «ЕЛІТБУД ІНВЕСТ».

Також, у перевіряємий період між ТОВ «ІНКО» та ТОВ «ВЛАТОРГ» були укладені договори купівлі-продажу будівельних матеріалів: №40 (Т. II а.с. 123-126), отримання яких і підтверджено видатковою накладною №64 від 20.05.2016 року та податковою накладною №65 від 20.05.2016 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (Т. II а.с. 127-130); договори з ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ» №09 від 22.08.2016 року та №110 від 23.08.2016 року (Т. III а.с. 77-91), отримання яких підтверджено видатковими накладними та податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, платіжними дорученнями; договори з ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» №467 від 08.06.2016 року та №901 від 14.07.2016 року (Т.III а.с. 92-106), отримання яких підтверджено видатковими накладними, податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та платіжними дорученням.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність наведених первинних документів, які підтверджують факт купівлі будівельних матеріалів, які в подальшому були використані в діяльності підприємства не заперечується податковим органом та судом першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «ІНКО» не надано доказів, зокрема, перевезення придбаних будівельних матеріалів, колегіє суддів спростовано, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг саме з перевезення вантажів, а відтак дані документи не мають значення для бухгалтерського обліку, оскільки вони не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Отже, надані ТОВ «ВЛАТОРГ», ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНЗЕСТ» видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, що підтверджують розрахунок з продавцями надавало право отримувачу товару - ТОВ «ІНКО» сформувати податковий кредит.

Відтак ТОВ «ІНКО» виконав усі зобовязання за договорами підряду та сплатив на користь контрагентів суми грошових коштів за надані послуги, з урахуванням сум податку на додану вартість та відповідно до вимог законодавства задекларував їх, що не заперечувалось в акті перевірки податковим органом, дані обставини дають право на віднесення таких сум до податкового кредиту позивача.

Крім того, представник відповідача в ході апеляційного розгляду справи повідомив про те, що є вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року по справі №759/1503/16-к в якому, вказані громадяни, вчинили фіктивне підприємництво, шляхом створення та подальшого придбання (перереєстрації) суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», з метою прикриття незаконної діяльності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке, що встановлені вироком суду в кримінальній справі відносно фізичної особи обставини не можуть бути покладені в основу судового рішення в адміністративному процесі за участю інших юридичних осіб без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами, а надані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку в сукупності з іншими доказами (супровідні та інші документи, що свідчать про поетапність та послідовність надання послуг) можуть бути достатніми доказами фактичного виконання господарських операцій.

З огляду на зміст вироку Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, при розгляді кримінальної справи №759/1503/16-к судом не досліджувались обставини здійснення ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» господарської діяльності, його взаємозв'язки з іншими суб'єктами господарювання, у т.ч. з позивачем.

Разом з тим, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року по справі №759/1503/16-к стосовно директора не містить даних щодо конкретних операцій, які відбулись з документуванням за участю ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» та вчинялись від імені ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» фіктивно, без наміру створити будь-які юридичні наслідки.

За відсутності належного спростування реального виконання господарської операції підписання первинних документів іншою особою ніж та, що значиться в установчих документах постачальника його керівником, не може слугувати самостійною підставою для визнання податкової вигоди необґрунтованої за відсутності інших фактів та обставин. Адже підписання документів неповноважною особою не виключає реальності виконання господарської операції. У податковому спорі податковий орган не може ставити під сумнів оподатковувану операцію, посилаючись лише на вказану обставину, та для доведення недобросовісності платника повинен надати підтвердження навмисних спільних дій учасників операції, її безтоварності та номінального оформлення з єдиною метою отримати незаконну податкову вигоду та податкову економію.

Сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Крім того, надані позивачем документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки, наведені в акті перевірки, не знайшли свого підтвердження, тому позивач правомірно сформував дані податкового обліку по господарських операціях з вищезазначеними контрагентами.

У справі, що розглядається, апеляційний суд встановив, що на момент проведення податковим органом перевірки позивача та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у відповідача не було відомостей про прийняття Святошинським районним судом м. Києва вироку від 23 лютого 2016 року при розгляді кримінальної справи № №759/1503/16-к.

Вказаної інформації акт перевірки також не містить, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність податковим органом складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкових повідомлень-рішень № від 9 січня 2018 року (форми «Р»), № від 9 січня 2018 року (форми «В4»), № від 9 січня 2018 року (форми «Р»).

Також апеляційний суд звертає увагу, що оцінку господарським відносинам за результатами виконання договорів підряду на виконання монтажних, ремонтних робіт та послуг з видалення рідких відходів з ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» надано судом в межах адміністративної справи № 815/814/18.

В порушення норм ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судом не застосовано принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, якщо контрагент здійснював фіктивну діяльність, то відповідальність за таке порушення має нести саме це підприємство, а не позивач, оскільки останній не має відношення до незаконної діяльності останнього та не був обізнаний про її здійснення та не вчиняв незаконних дій щодо такої діяльності.

При цьому слід враховувати постанову Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №802/1853/16-а (ЄДРСРУ № 72486810), яка чітко встановлює, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Аналогічна позиція висловлена і у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №813/1766/17 (ЄДРСРУ № 72486685), від 29.03.2018 у справі № 826/3498/15, від 27.02.2018 у справі № 813/1974/17.

При цьому, вказані доводи підтверджуються усталеною практикою Європейського суду з прав людини: рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява № 803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява № 3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 року (заява № 6689/03) у справі «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії».

В рішенні ЄСПЛ по справі «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії» (заява №6689/03) у п. 23 вказано, що «у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника».

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, повязаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обовязки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обовязків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обовязків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обовязків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Субєктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених товариством при отриманні виконаних робіт. Позивач не має відношення до діяльності інших субєктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97- ЗР від 17.07.1997 юку - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, в тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю І Першого протоколу до Конвенції, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею і 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами як джерело права.

Доводи податкового органу про неможливість контрагентами позивача здійснювати господарські операції, ТОВ «ІНКО» є лише припущеннями, колегія суддів вважає за необхідним зазначити.

Припущення, висновки податкового органу в акті перевірки, не є підставою для позбавлення ТОВ «ІНКО», як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, оскільки ТОВ «ІНКО» виконав усі зобов'язання за договорами підряду та сплатив на користь контрагентів суми грошових коштів за надані послуги, з урахуванням сум податку на додану вартість та відповідно до вимог законодавства задекларував їх, що не заперечувалось в акті перевірки податковим органом, дані обставини дають право на віднесення таких сум до податкового кредиту позивача та до фінансового результату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ІНКО».

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, в тому числі, неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що виразилося у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 09 січня 2018 року (форми «Р»), № від 09 січня 2018 року (форми «В4»), № від 09 січня 2018 року (форми «Р»).

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКО» (65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, ) судові витрати у розмірі 102971,51 грн. (сто дві тисячі девятсот сімдесят одна гривня 51 копійка).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.І. Шляхтицький