Справа № 0440/5331/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Справа № 0440/5331/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобовязання вчинити певні дії, -
13 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- «Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року про відмову у зарахуванні періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та, відповідно, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 липня 2018 року про відмову у призначенні мені, ОСОБА_1, пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - неправомірними дії та скасувати їх, зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період моєї роботи з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та призначити мені, ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах та у відповідності до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 27 червня 2018 року».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху у звязку з недотриманням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано позивачу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
01 серпня 2018 року на виконання ухвали від позивача до суду надійшли документ про сплату судового збору в розмірі та в порядку, передбачених чинним законодавством України, а також уточнений адміністративний позов з такими позовними вимогами:
- «Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року про відмову у зарахуванні періодів моєї роботи, які дають право на призначення мені пенсії на пільгових умовах протиправними та скасувати їх, зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період моєї роботи з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року, які дають мені право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;
- Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішення відділу з питання призначення та перерахунків пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06 липня 2018 року про відмову у призначенні мені, ОСОБА_1, пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправними та скасувати їх, зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити мені, ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 27 червня 2018 року».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- у червні місяці 2017 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ В Дніпропетровській області з заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, однак рішенням комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року у зарахуванні періоду роботи з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року позивачеві було відмовлено, оскільки комісія не мала можливості визначити, до якого саме виробництва можливо віднести роботу позивача за спірний період;
- не погоджуючись з вищевказаним рішенням комісії, 23 лютого 2018 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою, на яку отримав відповідь за №5563/Б-11 від 30 березня 2018 року, де було вказано, що підстав для скасування рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року немає;
- 27 червня 2018 року позивач знову звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком, надав при цьому пакет необхідних для вирішення питання щодо призначення пенсії документів, але у призначенні пенсії йому на пільгових умовах відповідачем було відмовлено у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, про що свідчить повідомлення за №644/03.15/12 від 06 липня 2018 року, яке позивач отримав особисто 09 липня 2018 року;
- позивач вважає вищевказані рішення як комісії при ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року про відмову у зарахуванні періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, так і рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах від 06 липня 2018 року такими, що порушують мої права, передбачені діючим пенсійним законодавством України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач позов не визнав, 04 вересня 2018 року надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в якому зазначив таке:
- 07 вересня 2017 року комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви позивача було прийнято рішення №12, яким: не підтверджено період роботи позивача з 18.12.1984 р. по 01.01.1990 р. як пільговий у зв'язку з неможливістю визначити до якого саме виробництва можливо віднести вказаний період роботи позивача; підтверджено період роботи позивача з 02.01.1990р. по 14.08.1991р. для зарахування до пільгового стажу за Списком №2;
- станом на 27.06.2018 р. (дату звернення позивача за призначенням пенсії) рішення Комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2017 р. № 12 не скасоване, відповідно є чинним;
- на підставі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року, Головним управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було повідомлено позивача про відсутність права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. 2.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки станом на 27.06.2018р. загальний стаж роботи складає 41р. 10 міс. 16 дн., з них пільговий стаж за Списком №2 01р. 7 міс. 13 дн.;
- територіальним органом Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в межах повноважень, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у спосіб визначений п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2017 року №12 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутність підстав для підтвердження періодів роботи позивача з 18.12.1984 по 01.01.1990 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, №2, а також про підтвердження періодів роботи з 02.01.1990 по 14.08.1991 для зарахування до пільгового стажу за Списку №2.

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою на рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2017 року №12.

ОСОБА_2 пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 03.05.2018 року №9882/Б-11 на адресу позивача направлено рішення ОСОБА_2 пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 30.03.2018 року №5563/Б-11, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для скасування вищезазначеного рішення Комісії.

27 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Криворізького північного обєднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

ОСОБА_3 з питань призначення та перерахунків пенсі №11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.07.2018 року №644/03.15/12 «Про призначення пенсії» позивача повідомлено, що в трудовій книжці та архівній довідці відсутні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи про те, що позивач працював на роботах, передбачених Списками повний робочий день. Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення підтвердити період роботи з 18.12.1984 по 01.01.1990 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, №2 не має підстав, а також Комісією прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 02.01.1990 по 14.08.1991 для зарахування до пільгового стажу за Списку №2. Загальний стаж роботи позивача станом на 27.06.2018 складає 41р. 10міс. 16дн., з них пільговий стаж за Списком №2 01р. 7міс. 13дн. З урахуванням викладеного, відповідачем було зазначено, що права на призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до пункту 2.2 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач не має.

Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого ОСОБА_4 правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_4 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету ОСОБА_5 України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, яким внесені зміни до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_5 України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Наведені положення кореспондуються з викладеними у частині третій статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

За положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_5 України.

Згідно записів трудової книжки БТ-І №2478397 ОСОБА_1, зокрема, працював:

«Ленинский рудоремонтный завод п/о«Кривбасрудоремонт»:

- 18.12.1984 р. прийнятий в карбідну дільницю слюсарем з ремонту устаткування 5 розряду;

- 13.02.1985 р. карбідно-ацетиленова дільниця обєднана в цех з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів;

- 01.10.1985 р. переведений на посаду майстра ацетиленової дільниці в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів;

- 01.01.1987 р. у звязку з введенням нових умов оплати праці (ЕТКС 1-2, 1986 р.) затверджений майстром ацетиленової дільниці в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів;

- 01.02.1989 р. переведений заступником начальника цеха з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів;

- 02.01.1990 р. переведений в електродний цех на посаду майстра на дільниці приготування складів речовин обмазки, сушки та прокалювання та на виготовленні електродів горячим способом.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради від 06.07.2017 №755/22-02 (далі мовою оригіналу): в наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Ленінського рудоремонтного заводу виробничого обєднання про ремонту гірничого устаткування «Кривбасрудоремонт» (01.1995-07.1995 рр. акціонерне товариство «ЛЕМКАР», 08.1995-2009 рр. ВАТ «ЛЕМКАР») «ОСОБА_6, 27.01.1960 г.р.» значиться: «слесарь по ремонту оборудования 5раз., карбидный участок» з 12 грудня 1984 року (наказ №817к від 17.12.1984); «карбидно-ацетиленовый участок объединен в цех по производству карбида кальция ацителена и сварочных электродов» з 13 лютого 1985 року (наказ №45 від 12.02.85); переведений «мастером ацетиленового участка, в цехе по производству карбида кальция, ацетилена и сварочных электродов» з 01 жовтня 1985 року (наказ №1013к від 10.10.85); «в связи с введеним новых условий труда (ЕТКС 1-2 от 3/9-87г. вып. 1986г.) утвержден мастером ацетиленового участка в цехе по производству карбида кальция, ацетилена и сварочных электродов, приказ №255 от 03/09-87г. об утвержд. решения квалиф. комиссии»; переведений «зам. начальника цеха по производству карбида кальция, ацетилена и сварочных электродов» з 01 лютого 1989 року (наказ №116к від 10.02.1989); переведений «мастером на участок приготовления составов обмазки, сушки и прокалки на изготовлении электродов горячим способом, электродный цех» з 02 січня 1990 року (наказ №53к від 17.01.1990); «мастер на участе приготовления составов обмазки, сушки и прокалки на изготовлении электродов горячим способом, электродный цех» з 01 червня 1991 року (наказ №732к від 27.06.1991); «начальника цеха, электродный цех» з 01 січня 1992 року (наказ №2911к від 24.12.1991); «начальника цеха, электродный цех» з 01 січня 2006 року (наказ №4к від 25.01.2006); звільнений 06 квітня 2009 року /ст.40 п.1 КЗоТ Укр./ (наказ №10 від 29.07.2010).

Крім цього, у зазначеній довідці вказано, що в наказах з особового складу відсутні накази про роботу з неповним робочим днем, про надання відпустки без збереження заробітної плати.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (далі Порядок №383).

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджений ОСОБА_4 ОСОБА_5 СРСР від 22.08.1956 року №1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються робітники і інженерно-технічні працівники, зайняті повний робочий день в цехах, виробництвах (на правах цехів) і окремих установках нижчезазначених виробництв, зокрема, зайняті на виробництві карбіду кальцію.

Таким чином, з урахуванням положень пункту 3 Порядку №383, оскільки позивач працював у період з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року на посадах в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів (до 13.02.1985 р. карбідно-ацетиленова дільниця), суд приходить до висновку, що відносяться до переліку професій та посад, визначених пунктом 2 підрозділу 1 розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку №1.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовив позивачеві у зарахуванні йому до стажу роботи періодів роботи на Ленінському рудоремонтному заводі виробничого обєднання по ремонту гірничого устаткування «Кривбасрудоремонт» з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року, а саме: з 18.12.1984 р. по 30.09.1985 р. слюсарем з ремонту устаткування 5 розряду в карбидній дільниці (після 13.02.1985 року в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів); з 01.01.1987 р. по 31.01.1989 р. майстром ацетиленової дільниці в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів; з 01.02.1989 р. по 01.01. 1990 р. заступником начальника цеха з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів.

Отже, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі його заяви від 27 червня 2018 року у звязку з неврахуванням вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу є протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача.

При цьому, суд звертає увагу на положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З аналізу вищенаведеного, суд вважає за необхідне викласти позовні вимоги в іншій редакції для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та визнати протиправними та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також рішення відділу з питання призначення та перерахунків пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 липня 2018 року №644/03.15/12 про відмову у призначенні ОСОБА_1, пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поряд із цим, вирішуючи питання про зобовязання відповідача вчинити певні дії, суд звертає увагу на Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи №R(80)2, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Натомість, згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Крім того, ОСОБА_4 Кабінету ОСОБА_5 України «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 08 листопада 2017 року №821 реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України, зокрема, Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Васильківське обєднане управління Пенсійного фонду України, Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України, Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України, Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України, Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України, Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України, Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України, Новомосковське обєднане управління Пенсійного фонду України, Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України, Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України, Пятихатське обєднане управління Пенсійного фонду України та Царичанське обєднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом злиття у Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ().

В той же час, згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Зазначена норма не передбачає дискреційних повноважень у відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати пенсії у розумінні Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на Ленінському рудоремонтному заводі виробничого обєднання про ремонту гірничого устаткування «Кривбасрудоремонт» з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з дати подання заяви 27 червня 2018 року.

За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанцій від 11.07.2018 року №3456283 та від 31.07.2018 року №0.0., підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ільменська, буд.9; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 07 вересня 2017 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на Ленінському рудоремонтному заводі виробничого обєднання по ремонту гірничого устаткування «Кривбасрудоремонт» з 18 грудня 1984 року по 01 січня 1990 року, а саме: з 18.12.1984 р. по 30.09.1985 р. слюсарем з ремонту устаткування 5 розряду в карбідній дільниці (після 13.02.1985 року в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів); з 01.01.1987 р. по 31.01.1989 р. майстром ацетиленової дільниці в цеху з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів; з 01.02.1989 р. по 01.01. 1990 р. заступником начальника цеха з виробництва карбіда кальцію ацетилену та зварювальних електродів.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питання призначення та перерахунків пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 липня 2018 року №644/03.15/12 про відмову у призначенні ОСОБА_1, пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з дати подання заяви 27 червня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1409, 60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_7