Справа № 820/4210/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р. Справа № 820/4210/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.09.18 року по справі № 820/4210/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "САН ОЙЛ"

до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі

про скасування податквового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл"( далі - позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ( далі - відповідач) в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 16.02.2018 № .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішення контролюючим органом було винесено, на думку позивача, без додержання вимог чинного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл" (м. Харків, вул. Ромена Роллана, 12) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (м. Херсон, пр. Ушакова, 75) про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області (м. Херсон, пр. Ушакова, 75) від 16.02.2018 № .

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДФС у Херсонській області 04.01.2018 було проведено камеральну перевірку ТОВ "Сан Ойл" з питання виявлених помилок (порушень) у поданій звітності акцизного податку (п.50.1 ст.50 розділу ІІ Податкового кодексу України) за січень - квітень 2015 року.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт №000001/21-22-40-03/39197130 від 04.01.2018, в якому зафіксовані випадки порушення ТОВ «ТД «САН ОЙЛ» пункту 50.1 статті 50 розділу II ПК України, пункту 17 розділу III Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №14 (а.с.99-104).

Відповідно до висновків акту перевірки відповідача 16 лютого 2018 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 50330,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 12582,50 грн., всього 62912,50 гривень (а.с.10, 105).

Не погодившись з висновками акту перевірки Контролюючого органу та податковим повідомленням-рішенням, Товариство оскаржило податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України (а.с.82-83).

Як встановлено судом, скарга Товариства на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 16 лютого 2018 року № до ДФС України залишена без задоволення, що підтверджується Рішенням про результати розгляду скарги від 07.05.2018 №15755/6/99-99-11-03-01-25 (а.с.84-86).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням- рішенням від 16 лютого 2018 року № позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у повному обсязі до відповідного бюджету були сплачені суми податкових зобов'язань, на загальну суму 57403,00 грн., а контролюючий орган фактично двічі нарахував позивачеві податкові зобов'язання з акцизного податку по пункту продажу товарів, що знаходиться у с. Приозерне Херсонської області за період з січня по квітень 2015 року в сумі 50330,00 грн. Таким чином податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області від 16 лютого 2018 року №, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 50330,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 12582,50 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Отже відповідач діяв протиправно, не в спосіб, не в межах та не в порядку встановленому Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів п.п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Торговий дім "Сан Ойл" зареєстроване як юридична особа 28.04.2014, про що в Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься відповідний запис та перебуває на обліку у Центральній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

ТОВ Торговий дім "Сан Ойл" здійснює продаж підакцизних товарів через пункти продажу товарів (АЗС) в Херсонській області, що розташовані: 73000, Херсонська область, Комсомольський район, с. Приозерне; 73000, м, Херсон, Суворівський район, вул. Будьонного, 18-а; 73000, Херсонська область, Комсомольський район, смт. Комишани.

Листом від 23.02.2015 №6036/7/99-99-19-03-03-17 Державною фіскальною службою України, повідомлено, що стосовно платників податків - суб'єктів господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, - такі платники заповнюють лише розділ Ґ та додаток 6 до Декларації і подають їх до контролюючого органу за місцезнаходженням пункту продажу товарів.

З метою правильного розподілення сум акцизного податку з роздрібної реалізації підакцизних товарів між місцевими бюджетами розділ Ґ (код операції Ґ2) та додаток 6 до Декларації пов'язані з кодами адміністративних одиниць відповідно до Класифікатора об'єктів адміністративно-територіального устрою України (далі - КОАТУУ).

Як вбачається з роз»яснень Державної фіскальної служби України декларація зазначеними вище платниками акцизного податку подається до контролюючого органу, що обслуговує адміністративно-територіальну одиницю (за кодом КОАТУУ), на якій розташовано пункт продажу підакцизних товарів, а саме: суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, які мають декілька пунктів продажу товарів, що знаходяться у різних адміністративно-територіальних одиницях, тобто мають різні коди КОАТУУ, при цьому кожна адміністративно-територіальна одиниця обслуговується окремим контролюючим органом, подають до такого контролюючого органу, що обслуговує відповідну адміністративно-територіальну одиницю за місцем продажу підакцизних товарів (кодом КОАТУУ), окрему Декларацію з відповідною кількістю додатків 6 до Декларації. У графі 07 титульного аркуша до конкретної Декларації зазначаються адреси пунктів продажу товарів, які відносяться до певної адміністративно- територіальної одиниці (коду КОАТУУ).

Судом встановлено, що відповідно до декларацій акцизного податку за січень, лютий, березень та квітень 2015 року, складених за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №14, поданих до ДПІ у м. Херсоні ТУ ДФС у Херсонській області, позивачем у розділі «Ґ» у рядку «Ґ2» вказано, що податкові зобов'язання в розрізі КОАТУУ є: (який відповідав Херсонська обл., Комсомольський р-н, с. Приозерне), (який відповідав Херсонська обл.. Комсомольський р-н, смт. Комишани), (який відповідав м. Херсон) (а.с.11-12, 20-21, 29-30, 36-37, 45-46, 50-51, 55-56, 61-62).

ТОВ Торговий дім "Сан Ойл" у червні 2015 року виявлено помилку в коді КОАТУУ (с. Приозерне

та смт Комишани є адміністративними одиницями одного району Херсонської області Комсомольського, код КОАТУУ в обох адміністративних одиницях має бути ).

Таким чином, незважаючи на невірно зазначені коди КОАТУУ в декларації

акцизного податку, відповідні податкові платежі від самого початку сплачені позивачем вірно, до відповідних бюджетів, своєчасно і в повному обсязі (по с. Приозерне та смт. Комишани на один рахунок в ГУ ДКСУ у Херсонській області - №0009), про що свідчать платіжні доручення (а.с.74-81).

12.04.2017 року, листом Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №3632/10/21-03-40-11 повідомлено, позивача що уточнююча звітність надана з помилками та зазначено про необхідність подати Додаток 8 до уточненого (правильного) коду КОАТУУ (зі збільшенням податкових зобов'язань) (а.с.66).

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що така вимога контролюючого органу не може бути визнана обґрунтованою, оскільки допущена позивачем помилка в коді КОАТУУ при заповненні вказаних декларацій не призвела та не могла призвести до заниження задекларованого показника акцизного податку, оскільки підсумкова сума податкових зобов'язань, відображена платником податків у рядку «Ґ1 «Усього податкових зобов'язань» не змінилась.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що позивачем було своєчасно та у повному обсязі сплачено до відповідного бюджету, а саме по коду - 57403,00 грн.

Разом з тим, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Колегія суддів, наголошує, що вказані обставини мають місце у разі недоплати у складі декларації з податку, що подається за податковий період, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання.

Таким чином, оскільки позивачам у повному обсязі до відповідного бюджету були сплачені суми податкових зобов'язань, а саме: 02.03.2015 - 4681,00 грн. (589 грн. +4092 грн.); 30.03.2015 - 13382,00 грн. (1076 грн. +12306 грн.); 27.04.2015 - 20430,00 грн. (2810 грн. +17620 грн.); 26.05.2015 - 18910,00 грн. (2598 грн. +16312 грн.) на загальну суму 57403,00 грн., податковим повідомленням-рішенням від 16 лютого 2018 року № контролюючий орган фактично двічі нарахував позивачеві податкові зобов'язання з акцизного податку по пункту продажу товарів, що знаходиться у с. Приозерне Херсонської області за період з січня по квітень 2015 року в сумі 50330,00 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення позивачем п.50.1 ст. 50 ПК України, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган, встановивши в акті перевірки порушення п. 50.1 статті 50 ПК України глави 2 Податкова звітність, застосовує до Товариства штрафні (фінансові) санкції, передбачені п.123.1 статті 123 ПК України при визначенні контролюючим органом суми податкового зобов»язання, в той час як відповідальність за неподання, несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог про внесення змін в податкову звітність передбачена ст. 120.1 ПК України.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109.1 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області від 16 лютого 2018 року №, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 50330,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 12582,50 грн. є не обгрунтованим та підлягає скасуванню.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірному випадку відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, у зв'язку з чим оскаржене податкове повідомлення-рішення не можливо визнати правомірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі. Відповідач, суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року по справі № 820/4210/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 04.03.2019 року