Справа № 201/12267/18-а(2а/175/65/18)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 201/12267/18-а(2а/175/65/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Суховарова А.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Євгенія Анатолійовича
на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18)
за позовом:ОСОБА_2
до: про:Поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Євгенія Анатолійовича скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Є.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. /а.с. 1-6/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2018р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Є.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення направлено до розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області / а.с. 25/.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Є.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні / а.с. 30/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 23.10.2018р. керуючи автомобілем Renault Duster, держномер НОМЕР_1, рухався з м. Дніпро в напрямку до м. Києва де приблизно о 21 годині 40 хвилин був зупинений поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капралом поліції Скотаренко Є.А., який після зупинки повідомив його, що ним порушено вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», але з подальшої розмови виявилось, що його було зупинено з іншої причини, а саме тому, що він виконуючи обгін, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху (даль - ПДР), і за це порушення передбачена адміністративна відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки він не вчиняв такого порушення та не погодився з доводами поліцейського, про що він повідомив останнього, та запропонував скласти протокол про адміністративне правопорушення для того, щоб він міг скористатись своїми законними правами, але відповідач відмовився складати протокол, а відразу, на місці, прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №811555 від 23.10.2018р., яким застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, але він не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки він не вчиняв такого правопорушення і рішення відповідача є безпідставним . Крім цього відповідачем під час прийняття такого рішення було порушено його права, а саме він був позбавлений можливості підготуватись до розгляду справи, скористатись правом на захист. Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №811555 від 23.10.2018р. про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) позовні вимоги задоволено частково, скасовано постанову винесену поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капралом поліції Скотаренко Є.А., серії АР №811555 від 23.10.2018р., якою застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в задоволенні іншої частини вимог відмовлено, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору у розмірі 704,8 грн. (суддя Ребров С.О.) / а.с. 25/.

Відповідач , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 54-59/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 15.01.2019р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

14.02.2019р. адміністративна справа №201/12267/18-а (2а/175/65/18), разом з апеляційною скаргою відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду та були передані судді-доповідачу / а.с. 67,68/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) відповідачу поновлено строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції від 15.01.2019р. у цій справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Є.А. на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) / а.с. 73/, та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 28.02.2019р. / а.с. 73/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи / а.с. 74-76/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 23.10.2018р. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Duster, держномер НОМЕР_1, рухався з м. Дніпро в напрямку до м. Києва, де приблизно о 21 годині 40 хвилин був зупинений поліцейським роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капралом поліції Скотаренко Є.А., який після зупинки повідомив його, що ним порушено вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», але з подальшої розмови виявилось, що позивача було зупинено з іншої причини, а саме тому що він виконуючи обгін не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» ПДР та відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №811555 від 23.10.2018р., яким застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка і є предметом оскарження у даній адміністративній справі / а.с. 8-12/.

Позивач під час розгляду даної справи судом першої інстанції, у адміністративному позові, зазначав, що відразу після його зупинки відповідачем він повідомив працівника поліції про факт відсутності з його боку правил дорожнього руху в частині виконання маневру обгону без подання сигналу світловим показчиком повороту відповідного напрямку, але його доводи відповідачем не були прийняті до уваги.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №811555 від 23.10.2018р., яка складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб'єкта владних повноважень , тобто на відповідача у даній справі.

Але відповідачем під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду інших, крім відеозапису з відеореєстратора (боді-камери) /а.с. 42/, належних письмових доказів щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наданий відповідачем відеозапис / а.с. 42/, який фіксує обставин зупинення транспортного засобу позивача 23.10.2018р. та розгляду справи працівником поліції нагрудної боді-камери працівника поліції, яка використовується ними під час несення патрульної служби, не може бути визнаний судом належним доказом вчинення позивачем правопорушення за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в порушення вимог ст. 283 КУпАП у постанові серії АР №811555 від 23.10.2018р. не зазначено, що до постанови додається відеозапис порушення, не зазначено яким пристроєм здійснювалась відеофіксація.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, також у випадках визначених законом поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення і приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання ( п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону) при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та було зроблено обґрунтований висновок про те, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню та у зв'язку з недоведеністю факту правомірності прийняття відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №811555 від 23.10.2018р., скасовано це рішення суб'єкта владних повноважень, задовольнивши у цій частині позовні вимоги, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Щодо рішення суду першої інстанції від 15.01.2019р. у цій справі в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору у розмірі 704,8 грн., то колегія суддів вважає, що у цій частині рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм чинного процесуального права з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час звернення до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Є.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення було сплачено судовий збір у розмірі 704,8 грн. /а.с. 7/.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП визначено, що постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Верховний Суд України у постановах від 13 грудня 2016 року у справі № 21-1410а16 та від 31 січня 2017 року у справі № 298/1232/15-а зробив правовий висновок щодо застосування положень законодавства, які регулюють відносини, пов'язані зі сплатою судового збору у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема, у цих рішеннях зазначено, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288, КпАП, статей 2-4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 139 КАС України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що за подання до суду даного адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Таким чином, приймаючи рішення щодо поданого позову, суд першої інстанції не може вирішувати питання про судові витрати , оскільки позивач звільнений сплати державного мита (судового збору) за подачу позову і у даному випадку суд першої інстанції повинен був вирішити питання щодо повернення помилково сплаченого судового збору за подання позову.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час вирішення питання щодо судового збору не правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача у цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 сплаченої суми судового збору у розмірі 704,8 грн. необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - капрала поліції Скотаренко Євгенія Анатолійовича - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 сплаченої суми судового збору у розмірі 704,8 грн - скасувати.

В решті рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі №201/12267/18-а (2а/175/65/18) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст складено та підписано - 28.02.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя А.В. Суховаров