Справа № 360/4287/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4287/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 360/4287/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» (далі позивач, ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ») до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19.11.2018 № ЛГ584/324/НД/СП-ФС про накладення штрафу в сумі 11169,00 грн, яка винесена відповідачем.

В обгрунтування позову зазначив, що на підставі акту від 05.11.2018 №ЛГ584/324/НД про неможливість проведення Відповідачем інспекційного відвідання Позивача на предмет контролю вимог законодавства в частині своєчасної виплати заробітної плати працівникам Відповідачем було винесено постанову від 19.11.2018 №ЛГ584/324/НД/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 11169,00 грн.

Вважає постанову незаконною оскільки в зоні проведення Антитерористичної операції діє мораторій на проведення перевірок, у звязку із чим посадові особи відповідача правомірно не були допущені до проведення перевірки.

Як обгрунтування правової позиції послався на вимоги ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 259 КЗпП України, пункт 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою КМУ від 11.02.2016 № 96, пункти 1, 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 № 295 «Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач позов не визнав, 18.02.2019 надав заперечення у якому зазначив, що перевірки здійснюються відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295), шляхом проведення інспекційних відвідувань 31.10.2019 надійшов лист Головного управління статистики у Луганській області від 30.10.2018 № 4056/10-11, який містить інформацію про наявність заборгованості з виплати заробітної плати, 01.11.2019 надійшло звернення ОСОБА_3 про порушення стосовно нього законодавства про працю.

05.11.2018 у звязку з неможливістю проведення інспекційного відвідування з причини створення перешкод з боку Позивача, а саме: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, інспекторами праці винесено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 05.11.2018 № ЛГ584/324/НД, згідно з яким строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 09.11.2018.

Стверджує, що на підставі Указу Президента України від 30 квітня 2018 року № 116 «Про рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року завершено антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях, зазначена інформація кореспондується із зі змістом листа Адміністрації Президента України від 08.10.2018 № 46-01/1905 про завершення проведення широкомасштабної антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях». Додатково послався на лист Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці від 26.10.2018 № 8508/4/4.1-ДП-18 та листа Державної служби безпеки України від 19.10.2018 № 16/4185 про завершення антитерористичної операцію на території Донецької та Луганської областей з 30 квітня 2018 року (а.с 45).

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, стверджував, що у звязку із дією мораторію запровадженого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відсутністю Указу Президента про завершення антитерористичної операції Відповідач не мав права проводити перевірку, у звязку з чим посадові особи Держпраці в Луганській області правомірно не були допущені до перевірки.

Представник Відповідача підтримав доводи зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників Позивача Відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач є юридичною особою, має самостійний баланс, наділено цивільною правоздатністю, предметом діяльності є виробництво хімічної продукції, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 83-113).

Відповідач є органом державної влади - територіальним органом Державної служби України з питань праці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_1 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністра соціальної політики, Положенням про Головне управління, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року № 84 (а.с. 53-62).

31.10.2018 на адресу Відповідача надійшов лист Головного управління статистики у Луганській області від 30.10.2018 № 4056/10-11 з додатками, який містить інформацію про наявність заборгованості з виплати заробітної плати (а.с. 63.)

01.11.2018 на адресу Відповідача до Головного управління надійшло звернення ОСОБА_3 про порушення Позивачем законодавства про працю (а.с. 64).

05.11.2018 на підставі звернення ОСОБА_3 та інформації Головного управління статистики у Луганській області Відповідачем винесено наказ від № 517 «Про проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» та направлення від 05.11.2018 № 01-17/633 на проведення інспекційного відвідування, яке отримано Позивачем 05.11.2018 (а.с. 10).

05.11.2018 Позивач не допустив уповноважених представників Відповідачів до проведення інспекційного відвідування про що, у присутності уповноваженої особи Позивача складений відповідний Акт № ЛГ 584/324/НД (а.с. 12).

Зазначені факти визнають сторонами, між учасниками існує спір щодо наявності у Відповідача повноважень проводити перевірку під час проведення Антитерористичної операції та спір щодо її завершення.

У звязку із відмовою допустити до перевірки, уповноваженими особами Відповідача складено Вимогу про надання/поновлення документів від 05.11.2018 № 1, яка отримана заступником директора юридичного департаменту ОСОБА_4 05.11.2018 (а.с. 73).

08.11.2018 Позивачем на адресу Відповідача направлений лист № 01/ПП-260 з посиланням на проведення антитерористичної операції як підстави відмови допуску до перевірки (а.с. 15).

09.11.2018 Відповідач направив Позивачу повідомлення про розгляд питання щодо застосування штрафних санкцій на 19.11.2018 отримане 13.11.2018 (а.с. 16).

19.11.2018 заступником начальника Головного управління розглянуто справу та винесено Постанову про накладення штрафу на Позивача в сумі 11169,00 грн за недопущення до проведення інспекційного відвідування (а.с. 9).

Підстави застосування штрафу є предметом спору у справі.

Згідно із статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, законодавець наділив Позивача правом обирати спосіб захисту та бути ініціатором розгляду спору.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідач здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом (пункт 7 Положення).

Згідно із статтею 259 КЗпП України Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Таким чином, законодавець визначив окремий вид контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, повноваження щодо здійснення якого покладені на Відповідача.

Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Закон № 877 визначає державний нагляд (контроль) як діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища (ст. 1 Закону № 877).

Таким чином, за своїм змістом контроль у сфері господарської діяльності та контроль за дотриманням законодавства про працю є різними видами контролю, та законом № 877 не встановлювались обмеження щодо проведення перевірок з питань дотримання законодавства про працю.

Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669), визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно із ст. 3 Закону № 1669 органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику.

Таким чином, Закон № 1669 не встановлює обмежень щодо здійснення контрольних заходів уповноваженими органами з питань дотриманням законодавства про працю.

За таких обставин посилання Позивача на мораторій введений ст. 3 Закону № 1669 в контексті дії Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яким розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей суд оцінює критично.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі Порядок № 295).

Пунктом 2 Порядку № 295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці зокрема Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пп. 1 п. 5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Згідно із п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання обєктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обовязковою для виконання.

Відповідач визнає факт надання документів, які підтверджують право на проведення перевірки, але заперечує сам факт наявності права на проведення перевірки у звязку із мораторієм.

Згідно із пунктом 16 Порядку № 295 у разі створення обєктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності обєкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником обєкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Відповідно до пункту 4 Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2013 № 509 справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно із ст. 259 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність у тому числі за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509), уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що Відповідачем дотримана процедура розгляду питання про застосування штрафних санкцій, рішення про застосування яких прийнято в межах наявних повноважень та в розмірі визначеному ст. 259 КЗпП України.

Щодо твердження Позивача, про необхідність застосування мораторію на проведення перевірки та дію антитерористичної операції суд зазначає наступне.

30 квітня 2018 року Президентом України прийнятий Указ № 116 «Про рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» текст якого для службового користування (далі - Указ № 116, а.с. 47).

У листі Адміністрації Президента України від 08.10.2018 № 46-01/1905 зазначено, що у звязку із прийняттям Указу № 116 завершено проведення широкомасштабної антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях» (а.с. 48).

Таким чином, з 30.10.2018 завершена дія мораторію на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності...».

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 № 1104 затверджений перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - ПКМ № 1104).

Згідно із Переліком, затвердженим ПКМ 1104, дія Закону України № 1669 не поширюється на Держпрацю та її територіальні органи.

Системний аналіз зазначених нормативних актів та встановлених судом обставин свідчить про відсутність у Позивача підстав посилатись на вимоги ст. 3 Закону України № 1669 при вирішенні питання щодо перешкоджання уповноваженим особам Позивача проводити заходи контролю з питань дотримання законодавства про працю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач мав підстави та повноваження на проведення перевірки, діяв у спосіб визначений діючим законодавством при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій за протиправну відмову у допуску на проведення перевірки.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» (місце знаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Півоварова, буд. 5, ) до Головного управління Держпраці у Луганській області (місце знаходження: 93100, Луганська область, вул.Малиновського, буд. 1А, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_5