Справа № 591/6241/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 591/6241/16-а

провадження № К/9901/33543/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 591/6241/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми (суддя Клименко А. Я.) від 08 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Калиновського В. А., Калитки О. М., Бондара В. О.) від 29 березня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, з урахуванням уточнень від 19 січня 2017 року, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 пенсії з грошового забезпечення без урахування допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області врахувати при обчислення пенсії грошове забезпечення згідно з грошовим атестатом та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, довідки виданої головою ліквідаційної комісії Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області, врахувавши допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та здійснити виплату ОСОБА_2 сум недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 січня 2014 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що при обчисленні розміру пенсії, яка йому виплачується щомісячно, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

3. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 пенсії з грошового забезпечення без урахування допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумський області врахувати ОСОБА_2 при обчислені пенсії грошове забезпечення згідно з грошовим атестатом від 24 березня 2014 року № 6 та довідок про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 03 лютого 2014 року № 3780; довідки виданої головою ліквідаційної комісії Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області від 04 жовтня 2016 року № 175, врахувавши, в тому числі, і допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 листопада 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 05 травня 2017 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумський області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, і прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 05 березня 2018 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

10. Станом на 06 березня 2019 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 01 лютого 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

12. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) від 04 жовтня 2016 року № 175, виданої головою ліквідаційної комісії Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області.

13. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 14 листопада 2016 року № 579/Є-11 ОСОБА_2 у відповідь на його звернення про перерахунок пенсії повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до наданої ним довідки, у зв'язку з чим вона підлягає поверненню. Вказана відмова мотивована тим, що проведення перерахунку призначених за Законом № 2262-XII пенсій, зокрема, на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення чинним законодавством не передбачено.

14. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, з посиланням на п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова КМУ № 393) та Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджену наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, виходив з того, що грошова допомоги на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

16. У зв'язку з наведеним, суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли висновку, що зазначені допомоги, які позивач отримував під час проходження служби, та з яких нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення його пенсії.

17. Вказана позиція судів попередніх інстанцій ґрунтується на висновках Верховного Суду України, висловлених у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.

19. Водночас, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність включення таких одноразових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії суперечить положенням ст. 43 Закону № 2262-XII, якою передбачено виключно обчислення пенсії з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

20. Відтак, скаржник, з посиланням на ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, зазначає, що оскільки матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань є разовими виплатами та не носять постійний (щомісячний) характер, для їх врахування до грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ, у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відсутні правові підстави.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

22. Частиною 1 ст. 9 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

23. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

24. Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

25. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

26. Водночас, за Законом № 2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

27. Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

28. Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

29. Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

30. Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

31. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

32. Наведене свідчить про те, що у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

33. Відтак, оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

34. Водночас, щодо посилання судів попередніх інстанцій на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, яка полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду відступила від цього висновку, про що зазначено в її постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

35. З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанції неправильно застосували норми матеріального права, а саме ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка підлягала застосуванню до вказаних правовідносин що, за правилами ст. 351 КАС України, є підставою для скасування судових рішень повністю і ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

36. Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб'єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № 591/6241/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб