Справа № 240/5422/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 березня 2019 року м. Житомир справа №240/5422/18
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати неправомірною відмову Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року;
- зобов'язати Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07 липня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надав усі необхідні підтверджуючі документи, однак відповідач протиправно відмовляє у призначенні пенсії.
2. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.
Суд зазначає, що відзив також містить клопотання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від сплати судових витрат.
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - Закон №2147-VIII), зокрема, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI та виключено пункти 18 - 20 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вищевикладене, законодавчо встановлені підстави для звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від сплати судових витрат, зокрема, у випадку їх розподілу в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Крім того, викладення заяв та клопотань у відзиві на адміністративний позов не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить положенням статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Суд наголошує, що подальше недотримання суб'єктом владних повноважень норм процесуального законодавства при поданні заяв по суті справі та інших клопотань має наслідком застосування судом положень частини другої статті 167 КАС України в частині повернення таких заяв по суті справи та інших клопотань без розгляду.
4. В підготовче засідання, призначене на 10 січня 2019 року о 10:30 прибули представник позивача та представник відповідача. Судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу від 10 січня 2019 року про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04 лютого 2019 року о 14:30, що занесенено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 10 січня 2019 року.
5. 04 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 89), у зв'язку з чим судовий розгляд справи, призначений на 04 лютого 2019 року о 14:30 було відкладено на 25 лютого 2019 року о 14:00 (а.с. 91).
6. В судове засідання, призначене на 25 лютого 2019 року о 14:00 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 94).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу від 25лютого 2019 року про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, що занесенено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 25 лютого 2019 року.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п'ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
6. Як встановлено зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень, позивач працював на посадах, що надають позивачу право для включення вказаного стражу роботи як пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що звертався до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із відповідною заявою та повним пакетом необхідних підтверджуючих документів, проте відповідач за результатами розгляду заяви листом вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року відмовив позивачу у зарахуванні спірного стажу. Наголошує, що зазначені у спірній відмові підстави для не зарахування періоду роботи до пільгового стажу є неправомірними, а відповідач порушує конституційні права позивача на отримання пенсійного забезпечення.
Положеннями частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Позивач у строк та в порядку, визначеному статтею 163 КАС України та встановлений ухвалою суду від 10 грудня 2018 року правом на подання відповіді на відзив не скористався.
7. Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, а також наданих у попередніх судових засіданнях представником відповідача пояснень, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю.
Вказує, що періоди роботи позивача з 14 липня 199 року по 30 червня 2003 року та з 01 липня 2003 року по 06 квітня 2004 року не підтверджені належними доказами, а тому правові підстави для зарахування спірного стажу роботи як пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, наголошує, що Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області при наданні оскаржуваної відмови діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
8. Згідно з наявною у матеріалах справи трудової книжки серії ВТ-ІI №2955752 (а.с. 43-51) позивач 14 липня 1999 року був прийнятий на роботу в 2-й Коростишівський взвод 11-го воєнізованого гірничорятувального загону на посаду респіраторника. В подальшому в зв'язку з перейменуваннями місця роботи та переведеннями в інше місце роботи позивач безперервно працював на цій посаді та на посаді командира відділення взводу працював у Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні МНС України (вересень 1999 року - червень 2003 року), Київському ВГРЗ штабу ВТРУ Центрального району (липень 2003 року - квітень 2004 року), Центральному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні (квітень 2004 року - вересень 2004 року), (ДП) (ДО) Київський спеціальний воєнізований аварійно-рятувальний гірничорятувальний загін (вересень 2004 року - березень 2013 року), ДП "Мобільний рятувальний центр МНС України" (березень 2013 року - листопад 2013 року), ДП "Мобільний рятувальний центр ДСУ з НС" (листопад 2013 року - теперішній час).
Вказані відомості також підтверджуються наявними у матеріалах справи: копією архівної довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881 (а.с. 58), довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-1 (а.с. 59), довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-2 (а.с. 60-61), довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 28 серпня 2018 року №28-3/24/290 (а.с. 67 та зворот).
Вказані робочі місця були атестовані у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідними наказами про результати перевірки атестації робочих місць (а.с. 52, 54, 57), переліками робочих місць за результатами атестації (а.с. 53, 55-56, 65-66), архівним витягом архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-3 (а.с. 62-63), архівним витягом архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-4 (а.с. 64).
9. Встановлено та не заперечується сторонами що позивач звертався до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із посиланням на те, що періоди роботи позивача з 14 липня 199 року по 30 червня 2003 року та з 01 липня 2003 року по 06 квітня 2004 року не підтверджені належними доказами, а тому правові підстави для зарахування спірного стажу роботи як пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутні (а.с. 14-15).
Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, наголошуючи, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. У відповідності до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.
Статтею 19 ОСОБА_2 України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.
Частиною третьою статті 46 Основного Закону визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з статтею 55 ОСОБА_2 України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом шостим частини першої статті 92 Основного Закону визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
11. Абзацом першим частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом ОСОБА_3 України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з частиною другою статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом ОСОБА_3 України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Відповідно до пункту 16 Розділу XV "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону №1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
12. Положеннями пункту "а" частини першої статті 13 закріплено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_3 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Згідно з статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_3.
13. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено "Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок №383), який регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема Список №1.
Згідно з пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
14. Підпунктами "а" та "б" підрозділу 5 розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України
від 11 березня 1994 року №162 було передбачено роботу на посаді респіраторника та командира відділення гірничорятувальної частини.
Крім того, "а" та "б" підрозділу 5 розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 16 січня 2003 року №36 також було передбачено роботу на посаді респіраторника та командира відділення гірничорятувальної частини.
15. Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №367), у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
16. Пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1), для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, обєднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
Пунктами 12 та 13 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років визначено, що управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, обєднані управління та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та в отриманні через портал електронних
сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи. Управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, обєднані управління приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
17. У Рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер'їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).
Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").
Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Відповідно до судової практики ЄСПЛ (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття.
ОЦІНКА СУДУ
18. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану відмову на відповідність частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту оскаржуваного листа Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року, підставою для відмови у призначення позивачу пенсії слугувало не підтвердження періодів роботи позивача з 14 липня 199 року по 30 червня 2003 року та з 01 липня 2003 року по 06 квітня 2004 року належними доказами.
Суд критично ставиться до доводів відповідача та наголошує, що період роботи позивача з 14 липня 199 року по 30 червня 2003 року підтверджений записами у трудовій книжці (а.с. 43-51) та копією архівної довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881 (а.с. 58), довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-1 (а.с. 59).
Період роботи позивача з 01 липня 2003 року по 06 квітня 2004 року також підтверджений довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 28 серпня 2018 року №28-3/24/290 (а.с. 67 та зворот).
Суд також звертає увагу, що атестація робочих місць була проведена згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними наказами про результати перевірки атестації робочих місць (а.с. 52, 54, 57), переліками робочих місць за результатами атестації (а.с. 53, 55-56, 65-66), архівним витягом архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-3 (а.с. 62-63), архівним витягом архівного відділу Олександрійської міської ради від 17 липня 2018 року №12-36/881-4 (а.с. 64).
Роботу на посаді респіраторника та командира відділення гірничорятувальної частини було передбачено як Списком №1, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 11 березня 1994 року №162, так і Списком №1, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 16 січня 2003 року №36.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що оскаржувана відмова, оформлена листом Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року, винесена в порушення вимог чинного законодавства, а зазначені правові підстави для відмови у призначенні пенсії не відповідають фактичним обставинам справи, а тому позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
19. Щодо позовних вимог зобов'язального характеру, суд зазначає наступне.
Також поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
Суд звертає увагу позивача, що питання призначення пенсії у спірних правовідносинах належить до виключних (дискреційних) повноважень Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.
Статтею 6 ОСОБА_2 України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
Зобов'язання судом вчинити певні дії за відсутності відповідного волевиявлення органу є порушенням його виключної, компетенції.
Суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, щодо питань призначення та виплати пенсії.
Таким чином, заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем.
20. Водночас, з метою забезпечення судового захисту порушеного права та ефективного механізму його відновлення, суд зазначає наступне.
Позивачем як до заяви про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, так і до матеріалів справи було надано сукупність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження права ОСОБА_5 призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону №796-XII.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "ОСОБА_6 проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Коростишівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням висновків суду та встановлених обставин справи.
Покладення такого обов'язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
21. Заслухавши пояснення сторін та учасників справи, присутніх у попередніх засіданнях, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_2 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відмова Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року вчинена з порушенням частини другої статті 19 ОСОБА_2 України та не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України.
22. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є підлягають частковому задоволенню.
23. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 352,40 грн судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною відмову Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладену в листі Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №8619/03 від 25 липня 2018 року.
Зобов'язати Коростишівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням висновків суду та встановлених обставин справи.
У решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 07 березня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова