Справа № 826/14340/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.В.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна», в якому просило:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкцій у розмірі 961 684 (дев'ятсот шістдесят одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) гривень 22 коп.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню 57 701 (п'ятдесят сім тисяч сімсот одна грн. 00 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», що полягає у не працевлаштуванні інвалідів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено у задоволенні позовних вимог Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» про стягнення заборгованості в розмірі 1 019 385,22 грн.

Також відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Відмовляючи в задоволенні позову по суті, суд виходив з того, що відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування.

Відмовляючи відповідачу у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, суд зазначив про відсутність на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно розрахунку погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Бершка Україна» (Клієнт) уклало з Адвокатським об'єднанням «Гвоздій та Оберкович» (Адвокатське об'єднання) Договір № 72/09-18 від 13 вересня 2018 року про надання правової допомоги (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об'єднання приймає на себе зобов'язання надати правову допомогу (надалі - «Послуги») Клієнту, обсяг якої визначається у Додатках/Додаткових угодах до цього Договору або іншим чином письмово погоджується Сторонами, а Клієнт зобов'язується оплатити надані послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Положеннями п. 2 Додатку № 1 від 13 вересня 2018 року до Договору № 72/09-18 від 13 вересня 2018 року (надалі - Додаток № 1) передбачено невиключний перелік послуг, які Адвокатське об'єднання зобов'язалося надати Клієнту в рамках супроводження судового спору у справі № 826/14340/18.

Відповідно до п. 5.4 Договору за результатами надання правової допомоги Адвокатське об'єднання складає та надсилає поштою, кур'єрською доставкою або передає Клієнту два примірники підписаного Акту надання послуг (надалі - «Акт»). На вимогу Клієнта Адвокатське об'єднання надає Клієнту звіт про деталізований обсяг наданих послуг, за які здійснено Клієнтом оплату.

Відповідно до п. 5.2 Договору розмір гонорару, порядок обчислення гонорару, порядок проведення розрахунків за цим Договором здійснюється на умовах, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 1 Додатку № 1 розмір гонорару Адвокатського об'єднання за надання Послуг згідно цього Договору є фіксованим та складає 56 500,00 грн (п'ятдесят шість тисяч п'ятсот гривень). Гонорар, який становить 56 500,00 грн, сплачується Клієнтом на банківський рахунок Адвокатського об'єднання протягом періоду, зазначеного в рахунку, в гривнях згідно з офіційним курсом НБУ на дату платежу. Гонорар сплачується незалежно від наявності чи відсутності підписаного між Сторонами Акту надання послуг. Підписаний Сторонами Акт надання послуг підтверджує надання Адвокатським об'єднанням послуг Клієнту та відсутність між Сторонами будь-яких претензій за Договором.

Адвокатське об'єднання надало Клієнту рахунок від 19 вересня 2018 року № 1452. У вказаному рахунку зазначено, що Клієнт має сплатити на користь Адвокатського об'єднання 56 500,00 грн (п'ятдесят шість тисяч п'ятсот гривень).

Згідно ч.1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, відповідно до цієї статті витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Також відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Згідно документів, долучених до клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, Звіту про деталізований обсяг наданих послуг до Додатку № 1 від 13 вересня 2018 року до Договору № 72/09-18 про надання правової допомоги, вбачається, що витрати на правничу допомогу у сумі 56 500 грн включали в себе:

- юридичний аналіз позовної заяви Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 25 липня 2018 року на предмет обґрунтованості, оцінка перспектив отримання позитивного для Клієнта рішення в результаті розгляду справи в суді, що включає в себе аналіз позовної заяви, розрахунку адміністративно-господарських санкцій за 2017 звітний рік, звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік;

- юридичний аналіз ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2018 у справі № 826/14340/18, що включає в себе аналіз ухвали на предмет відповідності законодавству, встановлення граничних строків подання відзиву на позовну заяву;

- збір доказів у справі №826/14340/18, що включає в себе направлення запиту Клієнту на отримання документів, що підтверджують факти подання звітів за формами 3-ПН про наявність вакансій для осіб з інвалідністю та № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік, отримання вказаних документів; юридичний аналіз отриманих доказів, з метою формування правової позиції у справі, що включає в себе юридичний аналіз звітів ТОВ «Бершка Україна» за формою № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік; за формою 3-ПН про наявність вакансій для осіб з інвалідністю;

- написання відзиву на позовну заяву Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 25 липня 2018 року у справі №826/14340/18, що включає в себе написання відзиву; юридичний аналіз актуальної судової практики щодо аналогічних спорів та формування правової позиції у справі № 826/14340/18, що включає в себе пошук подібних судових рішень в ЄДР судових рішень, юридичний аналіз вказаних рішень на предмет можливості їх використання в ході складання відзиву у справі №826/14340/18, формування плану написання відзиву;

- надсилання відзиву на погодження Клієнту, отримання погодження Клієнта;

- подання відзиву на позовну заяву у справі № 826/14340/18, що включає в себе друкування примірників відзиву з додатками, підписання документів, оформлення конверту, опису вкладення, повідомлення про вручення, направлення відзиву з додатками позивачу, візит до Окружного адміністративного суду м. Києва з метою подання відзиву через канцелярію суду;

- візит до Окружного адміністративного суду м. Києва з метою отримання в канцелярії інформації про стан надання Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відповіді на відзив у справі № 826/14340/18;

- підготовка заяви про зловживання Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів процесуальними правами шляхом подання безпідставного позову, що включає в себе роботу з ЄДРСР на предмет виявлення судових рішень за результатами розгляду аналогічних позовів до ТОВ «Вершка Україна» та інших юридичних осіб, підготовку проекту та оформлення заяви про зловживання процесуальними правами з додатками;

- підготовка клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 826/14340/18, що включає в себе юридичний аналіз договору № 72/09-18 про надання правової допомоги та Додатку № 1 від 13 вересня 2018 року до Договору №72/09-18 про надання правової допомоги, платіжного доручення № 120820 від 03 вересня 2018 року, рахунку № 1452 від 19 вересня 2018 року, написання тексту клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 826/14340/18, надсилання проекту клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 826/14340/18 на погодження Клієнту, отримання погодження Клієнта, оформлення клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 826/14340/18, подання клопотання в судовому засіданні в Окружному адміністративному суді м. Києва;

- підготовка до судового засідання у справі № 826/14340/18, що включає в себе складання тезисної промови та детальний аналіз всіх документів у справі № 826/14340/18;

- участь у підготовчому судовому засіданні в Окружному адміністративному суді м. Києва у справі № 826/14340/18;

- участь у судовому засіданні в Окружному адміністративному суді м. Києва з розгляду справи № 826/14340/18 по суті позовних вимог.

До матеріалів справи представником відповідача долучено Договір про надання правової допомоги від 13 вересня 2018 року №72/09-18, Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2018 року №72/09-18, рахунок від 19 вересня 20108 року №1452 на суму 56 500,00 грн., платіжне доручення від 01 листопада 2018 року №122582 на суму 56 500,00 грн., витяг з Реєстру адвокатів, акт наданих послуг від 06 листопада 2018 року до вказаного Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2018 року №72/09-18, Звіт про деталізований обсяг наданих послуг до Додатку № 1 від 13 вересня 2018 року до Договору № 72/09-18 про надання правової допомоги від 06 листопада 2018 року.

Зі Звіту про деталізований обсяг наданих послуг до Додатку № 1 від 13 вересня 2018 року до Договору № 72/09-18 про надання правової допомоги від 06 листопада 2018 року вбачається, що витрачений адвокатом час становив 21 год. 30 хв., вартість наданих послуг - 56 500,00 грн.

Водночас, в наданому Акті виконаних робіт та Звіті про деталізований обсяг наданих послуг від 06 листопада 2018 року відсутній розрахунок витраченого часу за кожну надану послугу.

Окрім того, системний аналіз статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ «Бершка Україна» на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій та пені за невжиття заходів щодо працевлаштування інвалідів.

Разом з тим, представник відповідача просить суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу у сумі 56 500,00 грн, що не відповідає принципу співмірності, оскільки справа є незначної складності, представником апелянта не обґрунтовано витраченого часу на надання обсягу послуг, вказаного в акті надання послуг від 06 листопада 2018, сума правову на правничу допомогу не є пропорційною ціні позову.

Отже, враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанцій про відсутність підстав для компенсації витрат відповідача на правову допомогу та витрат на виготовлення копій документів.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанцій у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання судових витрат у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.