Справа № 826/3685/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3685/18 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.01.2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати відповідача 2 здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 по другій групі інвалідності з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 27.11.2018 р. позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та неподання розпорядникові бюджетних коштів Комісії Міністерства оборони України, документи ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. В частині інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що чинним законодавством передбачено, що підставою для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 є заключення медико-соціальної експертної комісії. Права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 позивач немає, а дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності, оскільки першочергово є встановленим той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та прийнятим на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи.
Відзив на апеляційну скаргу подано Міністерством оборони України, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Тобто оскільки ІІ група інвалідності у позивача змінилася понад дворічний термін після встановлення ІІІ групи інвалідності, відповідно підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.
Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи із наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР та приймав участь у бойових діях на території країн, де велись бойові дії.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 10.08.2012 №1643, позивач отримав ряд захворювань, які пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 20.12.2012 №799466 серії 10ААА позивачу встановлено ІІІ групу з 18.12.2012 з причин захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Крім того вбачається, що 11.12.2014 позивач пройшов повторний медичний огляд, яким підтверджено 3 групу інвалідності акт огляду МСЕК №0417272 серія АВ.
Позивач звернувся до відповідачів щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, та у зв`язку із відмовами виплати допомоги, в 2016 році звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва.
Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 у справі № 761/15106/16-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, якою було скасовано постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 07.06.2016 про відмову у задоволенні позовних вимог та постановлено задовольнити позовні вимоги частково, а саме: визнано протиправними дії Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранень (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги при загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, тобто станом на грудень 2014 року.
В подальшому, згідно довідки МСЕК серія АВ №0659115 від 23.05.2017, позивачу на підставі акта огляду №416-Б, з 23.05.2017 встановлено ІІ групу інвалідності.
В 2017 році позивач звернувся із заявою та пакетом відповідних документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Листом від 01.09.2017 №ВСЗ/1686 КМВК () повідомив ОСОБА_1 , що чинним законодавством передбачено, що правом на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністерства України від 25.12.2013 №975 є заключення медико-соціальної експертної комісії з вказаною датою первинного встановлення інвалідності, тобто у випадку позивача з 01.01.2014 дати набрання чинності Закону. Оскільки первинне встановлення ІІІ групи інвалідності (поранення, контузія пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у ДРА) відбулось 18.12.2012 до набуття чинності нової редакції статті 16 згаданого Закону, то права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 позивач немає, а дата підвищення групи інвалідності не може вважатись днем встановлення інвалідності.
Позивач, вважаючи таку відмову у виплаті протиправною, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що Київський міський військовий комісаріат діяв протиправно, оскільки не мав права відмовляти ОСОБА_1 у отриманні одноразової грошової допомоги з підстав, викладених у листі від 01.09.2017 №ВСЗ/1686, а повинен був відповідно до законодавства - перевірити подані позивачем документи, підготувати висновок та надіслати пакет документів до головного розпорядника коштів Міністерства оборони України для вирішення питання щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів вважає вищевказані висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи із наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі за текстом Закон №2011- ХІІ), дія Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Пунктом 2 ст.16 Закону №2011- ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за підпунктом 4, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Разом з тим, в п. 4 ст. 16-3 Закону №2011- ХІІ, який діє з 01.01.2017, зазначено:
"Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що додається (далі - Порядок №975).
Згідно п. 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Відповідно до вказаних норм передбачено право військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, а у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
З аналізу наведених вимог Закону №2011-XII та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності, проте при зміні групи інвалідності протягом двох років з моменту її первинного встановлення її виплата, пов*язана із такими змінами, не здійснюється.
Так, позивачу 18.12.2012 р. під час первинного огляду органами МСЕК встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велись бойові дії, а з 23.05.2017 р. під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано інвалідом ІІ групи внаслідок цієї ж причини.
Отже, встановлення вищої групи інвалідності позивачу відбулась понад дворічний термін після первинного її встановлення.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач 1, приймаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги діяв відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при зміні групи інвалідності з ІІІ на ІІ групу.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведене вище та доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Окрім того, колегія суддів зауважує, що предметом даного спору є протиправність дій відповідачів щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, а відтак, виходячи за межі позовних вимог та, приймаючи рішення про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та неподання розпорядникові бюджетних коштів Комісії Міністерства оборони України, документи ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, судом першої інстанції не наведено мотивів та підстав, які обумовили зміну способу захисту прав позивача.
Таким чином, колегія суддів вирішила керуючись ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та неподання розпорядникові бюджетних коштів Комісії Міністерства оборони України, документи ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Київського міського військового комісаріату задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 листопада 2018 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та неподання розпорядникові бюджетних коштів Комісії Міністерства оборони України, документи ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко