Справа № 820/6642/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р.Справа № 820/6642/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2018, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 02.07.2018 по справі № 820/6642/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказів, визнання незаконними дій, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, у якому просив:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області про проведення службового розслідування у вересні-жовтні 2017 року за фактом подій, що мали місце 02.05.2017 року;

- визнати незаконним службове розслідування, проведене у вересні-жовтні 2017 року стосовно ОСОБА_1, а висновок, прийнятий за результатом службового розслідування - скасувати;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 25.10.2017 року № 1121 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.11.2017 року № 702 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1; - поновити на посаді з моменту звільнення;- стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 702 о/с від 28.11.2017 р. в частині звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29.11.2017 р.

Зобов'язано Головне Управління Національної поліції в Харківській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35411,76 грн. за період з 29.11.2017 року по 19.06.2018 року включно, з відрахуванням обов'язкових податків, платежів та зборів.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, з істотними порушеннями норм матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення по суті. У доводах апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не погодився лише з обраним видом дисциплінарного стягнення, але не враховано, що позивач самовільно залишив місце несення служби з табельною вогнепальною зброєю, під час спілкування з працівниками поліції на місці конфлікту приховав той факт, що є діючим працівником поліції та надав пояснення від імені іншої особи -ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.07.2017 №446 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою для звільнення зі служби став наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.05.2017 №512 "Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.".

На виданий на підставі висновку службового розслідування за фактом звернення громадянина ОСОБА_3 щодо порушень чинного законодавства, допущених інспектором СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1

Так, відповідно до висновків службового розслідування відповідачем підтверджено факт допущення інспектором СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 службової дисципліни. За порушення службової дисципліни, що виразилась в порушенні вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 №1179, а також ч. 1 ст. 123 КУпАП, інспектора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби.

Не погодившись с вказаним наказом, ОСОБА_1 15.06.2017 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу № 512 від 15.05.2017 року та наказу № 446 о/с від 18.07.2017 року та поновлення на роботі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2017 року по справі № 820/2477/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу - задоволено; скасовано наказ Головного Управління Національної поліції в Харківській області № 512 від 15.05.2017 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1; скасовано наказ Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 18.07.2017 № 446 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0082770) з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області; поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області; звернено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної служби поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. Вказана постанова набула законної сили.

На виконання постанови суду у справі № 820/2477/17 позивача наказом ГУНП в Харківській області № 608о/с від 12.09.2017р. поновлено на посаді.

Наказом ГУ НП в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національної поліції, за порушення службової дисциплини, що виразилося в порушенні вимог п.10 та п. 19 функціональних обов`язків, п. 10.6 розділу 1 Інструкції із заходів безпеки про поводження зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.201 року № 70, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18, ч.3 ст. 20, п.п.4,5 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 року № 1179 та присяги працівника поліції".

Підставою для винесення даного наказу стало проведене у вересні-жовтні 2017 року службове розслідування, яким встановлено, що інспектор СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 02.05.2017р. самовільно з табельною вогнепальною зброєю залишив місце несення служби, не повідомив безпосереднє керівництво про конфлікт, учасниками якого були його цивільна дружина ОСОБА_4, ОСОБА_3 та він сам, при наданні працівникам УПП у м. Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту надав відносно себе неправдиві анкетні дані, при спілкуванні з працівниками УПП приховав факт, що він є працівником поліції, не вжив заходів щодо припинення конфлікту, а навпаки, став його учасником, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР та оголошення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Юридичною підставою для прийняття спірного рішення про дисциплінарне покарання відповідачем обрано вимоги п.10 та п. 19 функціональних обов`язків, п. 10.6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, п.п. 1,2 ч. 1 ст.18, ч.3 ст.20,п.п. 4,5 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 № 1179, а фактичною підставою послугували судження відповідача про вчинення працівником поліції порушення службової дисципліни, що виразилось у самовільному залишенні з табельною вогнепальною зброєю місце несення служби, наданні працівникам УПП у м. Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту відносно себе неправдивих анкетних даних, приховування факту при спілкуванні з працівниками УПП що він є працівником поліції, не вжиття заходів щодо припинення конфлікту.

28.11.2017 року відповідачем, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, видано наказ № 702 о/с, яким звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з 28.11.2017 року на підставі наказу ГУ НП в Харківській області від 25.10.2017 року № 1121.

Позивач оскаржив вказані дії та рішення до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з їх правомірності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. .

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що у вересні-жовтні 2017 року проведено службове розслідування, яким встановлено, що 02.05.2017р. інспектор СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 самовільно з табельною вогнепальною зброєю залишив місце несення служби, не повідомив безпосереднє керівництво про конфлікт, учасниками якого були його цивільна дружина ОСОБА_4, ОСОБА_3 та він сам, при наданні працівникам УПП у м. Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту надав відносно себе неправдиві анкетні дані, при спілкуванні з працівниками УПП приховав факт, що він є працівником поліції, не вжив заходів щодо припинення конфлікту, а навпаки, став його учасником, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР та оголошення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Службові розслідування стосовно ОСОБА_1 щодо події, яка мала місце 02.05.2017, проведено як у травні 2017 року, так і у вересні-жовтні 2017 року.

Обставини службового розслідування, проведеного у травні 2017 та рішення прийняті за його результатами були предметом дослідження при розгляді адміністративної справи № 820/2477/17.

Відповідно до постанови у вказаній справі скасовані накази про звільнення позивача та його поновлено на посаді.

За правилами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (затверджений Законом України від 22.02.2006р. №№ 3460-IV; далі за текстом - Дисциплінарний статут) передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст.14 Дисциплінарного статуту, де, крім іншого, указано, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.9 ст.14).

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом службових розслідувань, за якими складено висновки службового розслідування, проведеного як у травні 2017, такі у висновку, затвердженому 12.10.2017, була одна подія, що відбулась 02.05.2017.

При цьому, обставини встановлені та відображені у висновку від 12.10.2017 були предметом дослідження першого службового розслідування.

Так, у висновку, складеному в травні 2017 зазначено, що ОСОБА_3 повідомив, що 02.05.2017 о 19.35 год. по вул. Валентинівській у м. Харкові він викликав поліцію в зв'язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Звернення було зареєстровано, відомості про вказаний факт внесені в ЄРДР за ч. 1 ст.125 Кримінального кодексу України, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. ОСОБА_1 в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" не повідомив про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції, суд не приймає до уваги, оскільки орган поліції про події, що відбулись 02.05.2017 був повідомлений за викликом на номер "102" у зв'язку з чим прибув екіпаж патрульної поліції № 0504, таким чином, поліція була повідомлена про зазначену подію та вживала заходів у встановленому законом порядку.

Судовим рішенням було встановлено, що вказані обставини описані у висновку службового розслідування, але досліджені з порушенням процедури, без допиту свідків та належного дослідження.

Таким чином, про події, що мали місце 02.05.2017 відповідач був обізнаний у травні 2017 року, дослідивши ті самі події та посилаючись на ті самі обставини, відповідач, усуваючи процедурні порушення, склав повторно висновок, який затверджено 12.10.2017.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на тому, що про перебування позивача 02.05.2017 в м. Харкові, не за місцем несення служби, ГУ НП в Харківській області стало відомо з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні під час розгляду справи № 820/2477/17 в Харківському окружному адміністративному суді.

Проте, колегія суддів вказаний довід відповідача не приймає, оскільки він спростовується висновком службового розслідування, в яких описані події 02.05.2017, які відбувались в м. Харкові, складеним в травні 2017 та суперечить тому, що інформація про несення служби працівниками СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області на території м. Чугуєва внесена до графіку несення служби, книги нарядів відділу, а отже не могла бути невідома при проведення розслідування керівництву.

Статтею 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваних рішень) передбачені строки накладання дисциплінарних стягнень, відповідно до якої дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів враховує, що висновок про службове розслідування відносно подій, які відбулись 02.05.2017 щодо ОСОБА_1 затверджений 15.05.2017 (а.с. 89-91), по цим же подіям проведено службове розслідування, фактично з усуненням недоліків процедури його проведення та зі встановленням і дослідженням одних і тих же обставин. Другий висновок затверджено 12.10.2017, а дисциплінарне стягнення застосовано наказом від 25.10.2017, по подіям по яких складено висновок 15.05.2017, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Проведення через декілька місяців повторного розслідування не може продовжувати строки визначені ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивача звільнено не за вчинення злочину чи кримінального проступку, у зв'язку з чим розгляд кримінальної справи не впливає на строки до притягнення ОСОБА_1, в даному випадку, до дисциплінарної відповідальності.

У зв'язку з викладеним наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та наказ № 702 о/с від 28.11.2017 р. в частині звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, підлягають безумовному скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

З урахуванням встановлення судом порушення строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, інші доводи сторін по справі не впливають на вирішення справи по суті.

Щодо позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в органах і підрозділах Національної поліції України унормовані приписами Закону України "Про національну поліцію".

Оскільки Законом України "Про Національну поліцію" питання виплати поліцейському грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не врегульоване суд дійшов висновку про необхідність застосування до цих правовідносин положення частини 2 статті 235 КЗпП України.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

28.11.2017 року є останнім днем служби позивача.

Отже, за час вимушеного прогулу, а саме з 29.11.2017 року по 19.06.2018 року (137 робочих днів) з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача належить стягнути середнє грошове забезпечення у загальній сумі 35411,76 = 137 х 258,48 грн. (середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до довідки про доходи від 23.02.18р. № 233) з відрахуванням обов'язкових податків, платежів, зборів.

Відповідальність за своєчасне перерахування до відповідних органів утримань та нарахувань на заробітну плату несе роботодавець.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 820/6642/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 07.03.2019 року