Справа № 1140/2033/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2019 року

Київ

справа №1140/2033/18

адміністративне провадження №К/9901/5234/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

25.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018.

Скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18.

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_2 отримала 06.02.2019 постанову суду апеляційної інстанціїї від 20.12.2018, що підтверджується копією конверту, в якому надсилалося судове рішення та копією супровідного листа від 15.01.2019.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дійшла висновку про його задоволення, оскільки підстави наведені скаржником в останньому визнає достатніми та поважними, а надані докази підтверджують вказані обставини.

У 2018 році ОСОБА_2 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду за позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення «Ф» №17639-13 від 30.06.2017, яким позивачу нараховано до сплати суму податкового зобов'язання з транспортного податку в розмірі 25 000 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управлінням ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, у зв'язку з чим постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018, у задоволені позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власницею легкового автомобіля марки Audi, модель Q7, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2967 см. куб., рік випуску 2015, дата першої реєстрації 17.09.2015 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №17639-13 від 30.06.2017, яким згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України позивачці визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік у розмірі 25000 грн.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що відповідно до Методики Мінекономрозвитку розраховується середньоринкова вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Автомобіль марки Audi, модель Q7, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2967 см. куб., рік випуску 2015, зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем відноситься до об'єкту оподаткування, за наявності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та вартість якого є більшою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

ОСОБА_2 не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішенння вбачається, що предметом позову у справі №1140/2033/18 є вимога про скасування податкового повідомлення- рішення «Ф» №17639-13 від 30.06.2017 у розмірі 25000,00 грн.

Отже постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18 - не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1140/2033/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова