Справа № 617/1697/18
Суддя: Глоба М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 617/1697/18
Провадження № 2-а/617/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30 жовтня 2018 року поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову серії ЕАВ № 701798 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові: «водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забор. рух.», хоча він завершив поворот ліроруч на перехресті на жовтий сигнал світлофору. Йому поставлено в обов'язок сплатити грошовий штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Із фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, він категорично не погодився, про що зазначив в поясненнях. Постанова не відповідає вимог ст. 283 КУпАП, не містить порядку її оскарження. Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча він не погоджувався з правопорушенням. Вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову. Просив постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ЕАВ № 701798 від 30 жовтня 2018 року скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

У судове засідання позивач не з'явився, сповіщався належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у позові зазначив про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 175 КАС України відповідачем відзив на позовну заяву до суду не наданий, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2 від 30 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 701798, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

У вказаній постанові зазначено, що 30 жовтня 2018 року о 13 год. 29 хв., м. Харків, пл. Бугрімової, 1, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, Skoda Octavia АХ3756ЕХ проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. Правил дорожнього руху України.

Згідно фотокопії пояснень від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 не погоджувався з вчиненням ним проїзду на червоне світло світлофору, оскільки завершував маневр на перехресті. Зазначив, що працівниками поліції порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 9).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 283 КУпАП, оскільки в постанові відсутній порядок її оскарження.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить вказівку про порядку і строк її оскарження, тому суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ч. 6 ст. 283 КУпАП.

Разом з тим, порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 256 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у ст. 251 КУпАП, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення , що встановлено ч. 1 ст. 257 КУпАП.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч.1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч.3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення не складався, відразу була винесена постанова, відповідачем до суду не надані докази спростування вказаного факту. Разом з тим, позивач заперечував проти вчинення ним правопорушення, що підтверджується його поясненнями наданими при складанні постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 701798 від 30 жовтня 2018 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, вона не відповідає вимог встановленим щодо її змісту, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, постанову поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2 серії ЕАВ № 701798 від 30 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 701798 від 30 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана Другому апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1, адреса мешкання: Харківська область, Вовчанський район, смт. Вільча, вул. Польова, 6, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - поліцейський Управління патрульної поліції в Харківській області, капрала поліції 2 батальйону, 2 роти, ОСОБА_2, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя -