Справа № 824/1040/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1040/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області, про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі -позивач), звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 13.09.2018 року №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС/248 від 13.09.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 13.09.2018 року №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС/247 від 13.09.2018 року;

- стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

1. Аргументи учасників справи.

1.1.Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування, що не відповідає виданому наказу від 14.08.2018 року №459 (в частині строків проведення перевірки).

За результатами інспекційного відвідування складено акт № ЧВ-562/18/321/НД/АВ від 23.08.2018 року, в якому зазначені виявлені порушення, зокрема: порушення ч.2 ст. 29 та ст.142 КЗпП України - не розроблені та не затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку; ст. 66 КЗпП України - найманий працівник ОСОБА_2 працює без перерви на відпочинок і харчування; ч.2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці України" - розбіжності в нарахуванні заробітної плати за лютий, травень, липень 2017 року між даними зазначеними в первинних документах і звітністю поданої до податкового органу, та в всупереч вимогам Постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення і ч.1 ст. 115 КЗпП України" працівниці ОСОБА_2 не було нараховано в повному обсязі заробітну плату за всі дні основної щорічної відпустки в лютому, травні, та липні 2017 року, та не нарахована індексація заробітної плати в лютому, березні та квітні 2016 року.

1.2. На підставі наведеного уповноваженими особами відповідача 13.09.2018 року винесені оскаржувані постанови, які на думку позивача є незаконні, безпідставні та підлягають скасуванню з огляду на наступне.

1.3. Відповідач здійснив інспекційне відвідування на підставі, яка не передбачена законодавством України, відмовивши при цьому вручити направлення на проведення інспектування.

В проведенні інспекційного відвідування приймала участь стороння особа - депутат Сокирянської міської ради Мєх Леонід Іванович, який немає відношення до об'єкту перевірки.

В акті інспекційного відвідування, вказано п.4 розділ "Робочий час" п.п.4.8. (час початку і закінчення щоденної роботи передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності до законодавства "Так"); п.п. 4.9. (при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку "Так" ); п.5 розділ "Час відпочинку", п.п.5.2 (час початку і закінчення перерви встановлено правилами внутрішнього трудового розпорядку "Так"). На думку позивача, зазначені обставини підтверджують, що інспекторами перевірялись наведені обставини, та відмітками в акті підтверджено наявність Правил внутрішнього трудового розпорядку.

1.4. Заперечуючи щодо оскаржуваних постанов звертав увагу суду на те, що відповідно до п.4 Трудового договору, час виконання робіт працівника ОСОБА_2 встановлено з 09:00 год. до 13:00 год. та з 14:00 год. до 18:00 год. В акті інспекційного відвідування, п.4 розділ "Робочий час" п.п. 4.10 (тривалість перерви в роботі між змінами більша подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні, включаючи і час перерви на обід "Так"); п. 5 розділ "Час відпочинку" п.п.5.1 (працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час "Так"); п.п.5.2 (час початку і закінчення перерви встановлено правилами внутрішнього розпорядку трудового розпорядку "Так"); п.п.5.3 (Працівники використовують час перевірки на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи "Так").

1.5. Щодо виявлених розбіжностей в нарахуванні заробітної плати, позивач акцентував увагу суду на тому, що інспектором при перевірці не враховано обставину, що звітність форми №1ДФ квартальна, яка за потреби підлягає коригуванню. Крім того, виявлене порушення суперечить акту інспекційного відвідування, оскільки відповідно до укладеного трудового встановлений робочий час, час відпочинку, в тому числі і оплата праці (індексація, відпускні) здійснюється без порушень і вчасно.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що оскаржувані постанови правомірні і винесені у спосіб передбачений законодавством, з огляду на наступне.

2.1. Станом на 16.08.2018 року у позивача офіційно зареєстрований один найманий працівник - ОСОБА_2 згідно укладеного трудового договору від 16.01.2014 року на посаді продавця непродовольчих товарів. Відповідно до пояснень позивача встановлено, що продавець ОСОБА_2 працює в робочі дні з 08:00 год. до 16:00 год. без перерви на обід; вихідні дні субота та неділя, в інший час роботи магазину обов'язки виконує позивач.

2.2. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що позивачем в супереч нормам законодавства про працю не розроблені та не затвердженні Правила внутрішнього трудового розпорядку. Крім того, найманий працівник ОСОБА_2 працює без перерви на відпочинок і харчування.

2.3. Відповідно до первинних документів по нарахуванню і виплаті заробітної плати, та поданої позивач звітності до податкового органу, виявлено розбіжності в нарахуванні заробітної плати за лютий, травень, липень 2017 року, що на думку позивача є порушенням трудового законодавства.

При самоперевірці ФОП ОСОБА_1 виявила, що найманому працівнику ОСОБА_2 за попередній період роботи була нарахована та виплачена заробітна плата менше мінімального рівня, і в липні 2018 року провела разово донарахування і виплату заробітної плати за травень, липень 2017 року, липень, серпень 2015 року, лютий, березень, квітень 2016 року - всього в сумі 5105,32 грн. за попередні періоди роботи (частина 1 статті 115 КЗпПУ). З донарахованої суми сплачено ЄСВ в повному обсязі в липні 2018 року.

2.4. 14.02.2019 року представником відповідача до суду надані додаткові письмові пояснення, в обґрунтування який зазначено, що у зв'язку із неможливістю проведення інспекційного відвідування у визначений у наказі день, посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, видано вимогу про надання документів. Разом з тим, позивачем 22.08.2018 року надано документи, та відповідно відповідачем протягом 22.08.2018-23.08.2018 року проведено інспекційне відвідування, за результатами якого виявлені порушення у сфері трудового законодавства.

3. Процесуальні дії в справі.

3.1. 06.11.2018 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

3.2. 19.11.2018 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду забезпечено адміністративний позов, шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС/248 від 13.09.2018 року про накладення штрафу в сумі 3723,00 та постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС/247 від 13.09.2018 року про накладення штрафу в сумі 11169,00 гривень на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

3.3. 24.01.2019 року усною ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду здійснено виклик свідка ОСОБА_2, що відображено в протоколі судового засідання. (а.с.185)

4. Доводи учасників справи.

4.1. 15.02.2019 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові. В судовому засіданні подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

4.2. В судовому засіданні представники відповідача подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у відзиві.

4.3. Враховуючи приписи частини 3 статті 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

4.4. Будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що працює у позивача з 2014 року на умовах трудового договору. Робочий день починається з 09:00 год. до 18:00 год. Під час робочого дня в неї є година на перерву. На запитання головуючого відповіла, що в магазині наявні та затвердженні Правили внутрішнього трудового розпорядку, з якими вона ознайомлювалась коли влаштовувалась на роботу. Також зазначила, що затримки чи не доплати по заробітній платі не було. Вона завжди вчасно отримує заробітну плату, два рази на місяць, зокрема аванс та заробітну плату. Крім того уточнила, що в той час коли вона не працює, або під час обідньої перерви, у магазині працює та здійснює торгівлю ОСОБА_1

5. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

5.1. 14.08.2018 року управлінням Держпраці у Чернівецькій області на підставі рішення керівника, за результатами аналізу листа Сокирянської міської ради від 23.06.2018 року №03/10-1484, винесено наказ №459 "Про проведення інспекційного відвідування" на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оформлення трудових відносин у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за адресою: вул. Чкалова, 39, м. Сокиряни, Сокирянського району Чернівецької області, тривалістю 2 (два) робочих дні у період з 16.08.2018 року по 17.08.2018 року. (а.с.213)

5.2. Цього ж числа (14.08.2018 року) видано направлення на проведення інспекційного відвідування №04-210 тривалістю 2 робочих дні з 16.08.2018 року по 17.08.2018 року. (а.с.214)

5.3. 16.08.2018 року посадовими особами Управлінням Держпраці у Чернівецькій області складений акт №ЧВ-562/18/321/НД, про неможливість проведення інспекційного відвідування зі змісту якого встановлено, що у присутності продавця ОСОБА_2 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у позивача.

Об'єкт відвідування або уповноважена особа за місцезнаходженням відсутня.

Відсутні документи, ведення яких передбачено законодавством про (дослівно): «Вимога № ЧВ-562 від 16.08.2018 року.

У вказаному акті міститься відмітка (підпис) представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 Крім цього, в графі: особи, що можуть підтвердити факт перешкоджання - міститься підпис особи Мєх Леонід Іванович (депутат Сокирянської міської ради). (а.с.215-216)

5.4. 23.08.2018 року за результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування №ЧВ-562/18/321/НД/АВ, яким встановлено у позивача порушення наступних норм законодавства:

- частини 2 статті 29 та статті 142 КЗпП України, в ФОП ОСОБА_1 не розроблені та не затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку;

- статті 66 КЗпП України, у ФОП ОСОБА_1 найманий працівник ОСОБА_2 працює без перерви на відпочинок і харчування;

- частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці", з первинних документів по нарахуванню та виплаті заробітної плати за період з січня 2017 року по липень 2017 року встановлено, що в лютому 2017 року ОСОБА_2 надана основна щорічна відпустка з 01.02.2017 року по 24.02.2017 року. Їй нарахована заробітна плата за всі дні щорічної відпустки в сумі 2596,06 грн. та заробітна плата за відпрацьований період 27-28.02.2017 року в сумі 320,00 грн. Всього ОСОБА_2 в лютому 2017 року нараховано 2916,06 грн., до сплати без податків та зборів - 2491,43 грн. Проте, по звітності за лютий 2017 року (Звіт форми Д4 місячна та звіт форми 1ДФ квартальна) зазначено, що сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 складає 1606,64грн.

- в травні 2017 року ОСОБА_2 надана основна щорічна відпустка з 03.05.2017 року по 26.05.2017 року. Їй нараховано заробітна плата за всі дні щорічної відпустки в сумі 2603,39 грн. та заробітна плата за відпрацьований період 29-31.05.2017 року в сумі 480,00 грн. Всього в травні 2017 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в сумі 3083,39 грн., до сплати без податків та зборів - 2770,13 грн. Проте, по звітності за травень 2017 року (звіт форми Д4 місячна та звіт форми 1ДФ квартальна) зазначено, що сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 складає 2032,00 грн.

В липні 2017 року ОСОБА_2 надана основна щорічна відпустка з 03.07.2017 року по 26.07.2017 року. Їй нарахована заробітна плата за всі дні щорічної відпустки в сумі 2669,92 грн. та заробітна плата за всі дні щорічної відпустки в сумі 2669,92 грн. та заробітна плата за відпрацьований період 27,28,31.07.2017 року в сумі 519,45 грн. Всього в липні 2017 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в сумі 3189,37 грн., до сплати без податків та зборів - 2855,44 грн. Проте, по звітності за липень 2017 року (Звіт форми Д4 місячна та звіт форми 1 ДФ квартальна) зазначено, що сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 складає 2233,32 грн.

Таким чином, виявленні розбіжності в нарахуванні заробітної плати за лютий, травень, липень 2017 року між даними зазначеними в первинних документах і звітністю, поданою до Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області.

П.1.1. ПКМ України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", частини 1 статі 115 КЗпП України, при самоперевірці ФОП ОСОБА_1 виявила, що найманому працівнику ОСОБА_2 за попередній період роботи не було нараховано в повному обсязі заробітну плату за всі дні основної щорічної відпустки в лютому, травні та липні 2017 року та не нарахована індексація заробітної плати в лютому, березні та квітні 2016 року. В липні 2018 року роботодавець провела донарахування та виплату відпускних та індексації заробітної плати ОСОБА_2 разово, а саме: за лютий 2017 року донараховано та виплачено відпускні в сумі 1309,42 грн., за травень 2017 року -1051,39 грн., за липень 2017 року - 893,74 грн., за липень 2015 року - 896,45 грн., за серпень 2015 року - 896, 45 грн., індексація заробітної плати за лютий 2016 року - 19,29 грн., за березень 2016 року - 19,26 грн., за квітень 2016 року - 19,29 грн. Всього ОСОБА_2 донараховано заробітної плати 5105,32 грн. за попередні періоди роботи. З донарахованої суми сплачено ЄСВ в повному обсязі в липні 2018 року. (а.с.218-224)

5.5. 23.08.2018 року посадовими особами відповідача складено припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П та протокол про адміністративне правопорушення № ЧВ-562/18/321/НД/П/1ПТ. (а.с. 19-20; 21-22)

5.6. 31.08.2018 року позивача повідомлено про розгляд справи за ст.265 КЗпП України о 10:45 год. 13.09.2018 року, згідно повідомлення № 2521/0/04-2/18. (а.с.23)

5.7. 13.09.2018 року посадовими особами відповідача на підставі статті 259 КЗпП України, статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", частини 3 статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, та на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України - винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 3723,00 грн. (т.1 а.с.24-25)

5.8. 13.09.2018 року посадовими особами відповідача на підставі статті 259 КЗпП України, статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", частини 3 статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, та на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України - винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 11169,00 грн. ( а.с.26)

5.9. Судом досліджена постанова Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року № 722/1511/18, згідно якої провадження по адміністративній справі №3/722/548/18 відносно ОСОБА_1, уродженки с. Гвіздівці Сокирянського району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1, фізичної особи-підприємця, закрито в зв'язку з відсутністю події правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. (а.с.91-93)

5.10. В ході судового розгляду справи судом досліджені Правила внутрішнього розпорядку, які затверджені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 01.01.2001 року.

Пунктом 5 Правил внутрішнього розпорядку передбачений робочий час і час відпочинку. Зокрема для працівників встановлюється наступний режим роботи: початок роботи - 09:00 год.; перерва на відпочинок і харчування з 13:00 год. до 14:00 год. та згідно графіка змінності; закінчення роботи - 18:00 год.; вихідні дні субота, неділя. (а.с.100-103)

5.11. 16.01.2014 року ОСОБА_2 при прийомі на роботу, ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, своєю посадовою інструкцією, інструкцією з охорони праці, техніки безпеки, протипожежної безпеки, надання першої медичної допомоги при настанні нещасного випадку, умовами матеріального відповідальності, і як працівник у період трудових відносин з керівником зобов'язалась їх дотримуватися, що вбачається з її особистого підпису у письмовому зобов'язанні (а.с. 104)

5.12. Судом досліджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 16.01.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до пункту 1 Трудового договору встановлено, що цей договір є безстроковим, укладається на невизначений строк.

Згідно пункту 2 Трудового договору, працівник зобов'язаний виконувати обов'язки продавця непродовольчих товарів.

Пунктом 3 Трудового договору передбачено, оплата праці становить 1220,00 грн., але не менше мінімальної заробітної плати.

Час виконання робіт установлюється з 09:00 год. до 13:00 год. та з 14:00 год. до 18:00 год. (п.4 договору). Вихідні дні надаються: субота та неділя. (п.5 договору). (а.с.105-106)

5.13. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Сокирянської міської ради від 12.04.2006 року № 69 "Про надання дозволу на розміщення об'єкту торгівлі підприємцю ОСОБА_1." надано дозвіл на розміщення магазину "Атлас" в приміщенні, що належить їй на праві власності та встановлено режим роботи з 08:00 до 21:00 год. без перерви та вихідних. (а.с.107)

5.14. Судом досліджено звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсацій) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за 07.2018 року, 02.2017 року, 05.2017 року, 07.2017 року. (а.с.108-109,149-151, 154-156, 159-161)

5.15. Судом також досліджені: відомість на виплату заробітної плати ОСОБА_2 за лютий 2017 року, травень 2017 року, за липень 2017 року, липень 2015 року, серпень 2015 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, липень 2018 року, згідно яких зафіксовано виплату заробітної плати за зазначений період, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2

5.16.Крім того, в ході розгляду справи судом досліджувались заяви ОСОБА_2 про надання щорічної основної оплачуваної відпустки та накази про надання відпусток в період 2017 - 2018 року, відомості про отримання відпускних.

6. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні положення законодавства, та робить висновки по суті спору.

6.1. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Заходи контролю здійснюються (окрім інших), органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами… (стаття 2 Закону №877)

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю - визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці - Держпраці та її територіальних органів.

З огляду на встановлені судом обставини, очевидним є те, що предметом перевірки позивача було питання дотримання вимог законодавства про працю та інших порушень у сфері трудового законодавства.

6.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача (окрім іншого) посилався на те, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі, яка не передбачена законодавством України.

За змістом підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

В ході розгляду справи судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі наказу керівника органу та направлення, які винесені за результатами отриманої інформації Сокирянської міської ради Чернівецької області. (а.с.211)

На час вирішення спірних правовідносин, зазначені розпорядчі документи є чинними і не скасованими. При цьому, вказаний наказ і направлення на інспекційне відвідування винесені на підставі джерела інформації (органу місцевого самоврядування), що не суперечить наведеним вище нормам. Відтак, суд відхиляє доводи позивача в тій частині, що відповідач здійснив інспекційне відвідування на підставі, яка не передбачена законодавством України.

6.3. Суд також не може погодитись із доводами представника позивача про те, що відповідач відмовився вручити направлення на проведення інспектування позивачу.

Як вбачається з направлення на перевірку, під час відвідування об'єкту контролю, вказане направлення пред'явлено для ознайомлення працівнику ОСОБА_2, оскільки позивач була відсутня по місцю господарської діяльності, що в свою чергу і призвело власне до того, що відповідачем проведено перевірку не в період з 16.08.2018 року по 17.08.2018 року, а з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року з наданням відповідної вимоги, яка стосувалась пред'явлення документів для перевірки.

Судом також встановлено і те, що позивач фактично допустив посадову особу відповідача до проведення перевірки, що останнім не заперечувалось.

Як зазначено вище, у зв'язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування, відповідачем складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування позивача від 16.08.2018 року та була вручена вимога про надання документів від 16.08.2018 року, якою позивача зобов'язано у строк до 22.08.2018 року надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування, зокрема: виписку з Єдиного державного реєстру, копію паспорта та ідентифікаційного коду, правил внутрішнього трудового розпорядку, рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради про режим роботи торгових точок, книгу наказів за період з липня 2015 року по липень 2018 року, звіти форми Д4 (місячна) і 1 ДФ (квартальна) за період з липня 2015 року по липень 2018 року, табель обліку відпрацювання робочого часу за період з липня 2015 року по липень 2018 року, відомості нарахування заробітної плати за період з липня 2015 року по липень 2018 року, відомості виплати заробітної плати за період з липня 2015 року по липень 2018 року, графіки відпусток 2015 - 2018 року.

Разом з тим, вказаною вище вимогою строк проведення інспекційного відвідування позивача зупинено на 5 календарних днів, а інспекційне відвідування фактично проведено 22.08.2018 року. Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо невідповідності проведення інспекційного відвідування у період з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року наказу від 14.08.2018 року № 459.

Стверджуючи протиправність процедури проведеної перевірки, позивач не навела аргументів, які стосуються згоди на допуск до перевірки, маючи при цьому можливість не допустити працівника відповідача до проведення інспектування, якщо вважала, що така перевірка проводиться протиправно. Відтак, суд не може погодитись з тією обставиною, що посадові особи відповідача відмовились від пред'явлення (вручення) направлення на перевірку.

6.4. Щодо участі при проведенні інспекційного відвідування депутата Сокирянської міської ради Мєх Л.І., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 Порядку №295 до участі у виїзній перевірці в разі потреби можуть залучатися представники центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, профспілок, їх організацій та об'єднань профспілок, організацій роботодавців та їх об'єднань (за згодою), а також інші уповноважені посадові особи Держпраці та її територіальних органів.

Вказані норми імперативно визначають повноваження посадових осіб відповідача, надаючи право запрошувати визначений законодавством перелік осіб до участі у перевірці у разі потреби. Разом з тим, законодавчо не визначено повноважень зазначених осіб, які приймають безпосередню участь при інспектуванні.

Як вбачається з встановлених обставин справи, депутат Сокирянської міської ради Мєх Л.І. був присутнім під час перевірки об'єкту контролю. Однак, вказана особа не вчиняла яких-небудь дій, які б стосувались перевірки суб'єкта господарювання, як то перевірки документів, відібрання пояснень, тощо. А тому, суд вважає помилковими твердження представника позивача в частині того, що під час перевірки була присутня стороння особа, і як наслідок це є порушенням процедури проведеної перевірки.

6.5. Щодо посилань представника позивача на окремі підпункти акту інспекційного відвідування (в яких містяться відмітки «Так», «Ні»), як на обставини, що підтверджують чи спростовують факт порушення законодавства про працю - суд вважає такі аргументи помилковими, виходячи із того, що форма акту інспекційного відвідування затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України18 серпня 2017 року № 1338 та містить відповідні розділи. При цьому, у розділі ІІ «Перелік питань, що вивчались під час інспекційного відвідування/невиїзного інспектування» - згідно примітки акту проставляються відмітки (друкуються) тільки ті питання, які вивчаються у ході інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

6.6. Як встановлено судом в ході розгляду справи, за наслідками розгляду наданих документів посадові особи відповідача дійшли висновків про порушення позивачем вимог ч.2 ст. 29, ст.66, ч.1 ст. 115, ст. 142 КЗпП, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", які полягають, зокрема: у відсутності у позивача правил внутрішнього трудового розпорядку, не забезпечення позивачем найманого працівника перервою на відпочинок і харчування, розбіжність в нарахуванні заробітної плати за лютий, травень, липень 2017 року між первинним бухгалтерськими документам і звітністю, та не нарахування в повному обсязі заробітної плати за всі дні щорічної відпустки в лютому, травні, липні 2017 року.

6.7. Заперечуючи проти позову відповідач звертав увагу суду на те, що підставою для висновку посадових осіб відповідача про порушення позивачем вимог частини 2 статті 29 та статті 142 КЗпП України слугувало те, що під час інспекційного відвідування останнім не було надано для огляду правила внутрішнього трудового розпорядку та в порушення статті 66 КЗпП України найманий працівник ОСОБА_2 працює без перерви на відпочинок і харчування.

Суд не може погодитись з вказаними висновками відповідача, в частині відсутності у позивача правил внутрішнього трудового розпорядку з огляду на наступне.

Згідно частини 1, 2 статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Відповідно до статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

6.8. Аналіз наведених вище норм законодавства в контексті встановлених обставин та досліджених доказів в справі, дає підстави суду вважати, що висновок інспекторів праці про відсутність у позивача правил внутрішнього трудового розпорядку є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з досліджених в судовому засіданні документів вбачається наявність в суб'єкта господарювання Правил внутрішнього трудового розпорядку, які затвердженні 10.01.2001 року фізичною особою - підприємцем. Показами свідка ОСОБА_2, які надані в судовому засіданні, підтверджено факт наявності затверджених Правил, і ознайомлення з ними.

6.9. Надаючи правову оцінку висновкам відповідача з приводу встановленого порушення передбаченого ст. 66 КЗПП України, що полягає у відсутності у найманого працівника/продавця продовольчих товарів ОСОБА_2 перерви на відпочинок і харчування суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 66 КЗпП України працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило, через чотири години після початку роботи.

Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи.

На тих роботах, де через умови виробництва перерву встановити не можна, працівникові повинна бути надана можливість приймання їжі протягом робочого часу. Перелік таких робіт, порядок і місце приймання їжі встановлюються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 5 Правил внутрішнього розпорядку передбачений робочий час і час відпочинку працівника. Зокрема, для працівників встановлюється наступний режим роботи: початок роботи - 09:00 год.; перерва на відпочинок і харчування з 13:00 год. до 14:00 год. та згідно графіка змінності; закінчення роботи - 18:00 год.; вихідні дні субота, неділя. Крім того, відповідно до трудового договору встановлено, що час виконання робіт установлюється з 09:00 год. до 13:00 год. та з 14:00 год. до 18:00 год. (п.4 договору). Будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 підтвердила вказані обставини повідомивши, що її робочий день починається з 09:00 год. та закінчується о 18:00 год., при цьому в неї 1 година обідньої перерви, яку вона використовує на власний розсуд. Відтак, слід дійти висновку про помилковість доводів відповідача щодо порушення трудового законодавства у вказаній частині.

6.10. Також посадовими особами відповідача встановлено та відображено в акті інспекційного відвідування порушення позивачем частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату працю", зокрема: з первинних документів по нарахуванню та виплаті заробітної плати за період з січня 2017 року по липень 2017 року виявлено розбіжність в нарахуванні заробітної плати між даними, зазначеними в первинних документах і звітності, поданої до Сокирянскої ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно статті 24 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що Податковий розрахунок за формою №1ДФ подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається. Якщо останній день терміну подання податкового розрахунку припадає на вихідний чи святковий день то останнім днем терміну вважається наступний за вихідним або святковим операційний (банківський) день.

Якщо до закінчення граничного строку подання форми №1ДФ податковий агент виявляє помилки в раніше поданому за поточний звітний період розрахунку, він має подати новий розрахунок з виправленими показниками за такий самий звітний період. Штрафні санкції та адміністративні штрафи в такому разі не застосовуються.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем при самоперевірці подано уточнений звіт до контролюючого органу та скориговано помилки, що також і не заперечувалось сторонами.

Разом з тим, суд також зазначає, що наведені вище висновки посадової особи відповідача не відповідають дійсності та спростовуються наявними матеріалами справи. Так, зокрема розрахунковими відомостями про нарахування заробітної плати за зазначений період, зі змісту яких встановлено, що позивачем здійснено нарахування заробітної плати найманому працівникові - продавцю продовольчих товарів ОСОБА_2 Крім того, згідно відомостей про виплату готівки за лютий, травень, липень 2017 року, встановлено отримання заробітної плати працівником, що також підтверджено особистим підписом про одержання коштів, та показами свідка, яка в судовому засіданні підтвердила факт відсутності щодо не виплати їй в повному обсязі заробітної плати.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях роботодавця відсутній факт порушення трудового законодавства в частині виплати заробітної плати, в тому числі і відпускних, а висновки відповідача, які стосувались виключно виходячи із даних звітності про сплату єдиного соціального внеску (в тому числі і відкоригованої) - не можуть свідчити про виплату заробітної плати в меншому розмірі працівнику ОСОБА_2

Отже, враховуючи наведенні судом висновки, оскаржувана постанова про накладення штрафу на позивача у сумі 3723,00 грн. є невмотивованою та необґрунтованою, та підлягає скасуванню.

6.11. Щодо оскаржуваної постанови № ЧВ-562/18/321/НД/ав/п/пт/іп-2фс/248 від 13.09.2018 року, про накладення штрафу на підставі абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України у сумі 11169,00 грн., суд зазначає наступне.

Оскаржуваною постановою до позивача застосовано штрафну санкцію у зв'язку із порушенням вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, зокрема: при самоперевірці позивачем виявлено, що найманому працівникові за попередній період роботи не було нараховано в повному обсязі заробітну плату за всі дні основної щорічної відпустки в лютому, травні та липні 2017 року та не нарахована індексація заробітної плати в лютому, березні та квітні 2016 року.

В липні 2018 року роботодавець провела донарахування та виплату відпускних та індексації заробітної плати ОСОБА_2 разово, а саме: за лютий 2017 року донараховано та виплачено відпускні в сумі 1309,42 грн., за травень 2017 року -1051,39 грн., за липень 2017 року - 893,74 грн., за липень 2015 року - 896,45 грн., за серпень 2015 року - 896, 45 грн., індексація заробітної плати за лютий 2016 року - 19,29 грн., за березень 2016 року - 19,26 грн., за квітень 2016 року - 19,29 грн.

Всього ОСОБА_2 донараховано заробітної плати 5105,32 грн. за попередні періоди роботи. З донарахованої суми сплачено ЄСВ в повному обсязі в липні 2018 року.

Відповідно до п.1.1 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення індексації" підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується.

За приписами частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Дана норма кореспондується із частиною 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В ході розгляду справи судом встановлено, що висновки відповідача в частині виявленого порушення зроблені виключно із даних, які випливають з поданої звітності по сплаті єдиного соціального внеску. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні первинні бухгалтерські документи свідчать про вчасну виплату заробітної плати і відпускних найманому працівнику. Жодним іншим доказом - виплата заробітної плати в меншому розмірі найманому працівнику, не підтверджено. Аналіз наведеної в акті інспекційного відвідування інформації, вказує тільки на наявність факту подання помилкової звітності (сплати єдиного соціального внеску не в повному розмірі), і як наслідок добровільної сплати цього внеску після виявлення помилки.

6.12. Вирішуючи даний спір, суд вважає за необхідне також надати оцінку доводам позивача про те, що у відношенні останнього Сокирянським районним судом Чернівецької області закрито провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП. (а.с.91-93)

Зі змісту рішень суду вбачається, що викладені обставини щодо виявлених порушень не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого суд дійшов висновку про недоведеність того факту, що позивач своїми діями чи бездіяльністю не забезпечив дотримання вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 41 КУпАП.

Частиною 1 статті 41 КУпАП визначено гіпотезу та санкцію, яка стосується порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно частини 6 та 7 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, правова оцінка надана у вказаному рішенні суду не містить інформації про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, в даному випадку позивача, які стосуються фактів і окремо досліджені при розгляді цього спору, виходячи із встановлених обставин справи.

Підсумовуючи викладене, а також встановивши в судовому засіданні факт відсутності в діях позивача порушень визначених у акті інспекційного відвідування, суд вважає, що накладення відповідачем на позивача штрафу не може вважатись правомірним.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у повному обсязі, в загальній сумі 1938,21 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 13.09.2018 року №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС/248 від 13.09.2018 року;

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 13.09.2018 року №ЧВ-562/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС/247 від 13.09.2018 року;

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1938,21 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код РНОКПП: НОМЕР_1)

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (вул. Зелена, 3, м. Чернівці, 58003, )

Суддя Боднарюк О.В.