Справа № 160/906/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року Справа № 160/906/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
29 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з вимогами:
- визнати дії розпорядника інформації Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за навмисне приховування інформації (п.9 ч.1 ст.24 2939-VI) і ненадання повної своєчасної відповіді на питання в інформаційному запиті, який було зареєстровано в канцелярії даної сільради від 29 грудня 2018 року за № 853 протиправними;
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 грудня 2018 року в порядку Закону України Про доступ до публічної інформації звернувся до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з інформаційним запитом за № 853 про надання інформації щодо Регламенту Межиріцької сільської ради сьомого скликання, проте жодної відповіді позивач не отримав. ОСОБА_2 вважає, що відповідачем порушено право позивача на доступ до публічної інформації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 27.02.2019 року.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в порядку Закону України Про доступ до публічної інформації звернувся до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з інформаційним запитом за № 853 з питання надання Регламенту Межиріцької сільської ради сьомого скликання.
Судом встановлено, що супровідним листом від 20.02.2019 року за № 30 надіслано на адресу ОСОБА_2 завірену належним чином копію Регламенту Межиріцької сільської ради сьомого скликання на 11 арк.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив про те, що відповідачем були порушені його права на доступ до публічної інформації, оскільки, у передбачений законом строк, позивач відповідь на інформаційний запит від 29.12.2018 року за вх. № 853 не отримав, вважає дії відповідача щодо ненадання повної відповіді у передбачений законом строк на його інформаційний запит необґрунтованими та протиправними, такими, що порушує його право встановлене Законом України Про доступ до публічної інформації, що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону України Про доступ до публічної інформації визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно зі статтею 4 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно частини 5, частини 7 статті 6 наведеного вище Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
У відповідності до вимог статті 10-1 вказаного Закону, публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.
Розпорядники інформації зобовязані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.
Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.
Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обовязковим посиланням на джерело отримання такої інформації.
Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 2) фізичні особи (субєкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобовязані, зокрема надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону України Про доступ до публічної інформації.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина 1 статті 19 вказаного Закону).
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Відповідно до частини 5 статті 19 Закону запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Строк розгляду запитів на інформацію врегульований статтею 20 Закону України Про доступ до публічної інформації, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження частина 4 статті 20 вказаного Закону.
29.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з інформаційним запитом № 853. Вказаний запит відповідає вимогам щодо форми та змісту запиту, визначених статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації.
Вказаний запит № 853 від 29.12.2018 року Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області отримано 29.12.2018 року, що підтверджено матеріалами справи.
З урахуванням того, що позивачем було оформлено належний запит про надання інформації, направлений до розпорядника запитуваної інформації, що узгоджується із вимогами Закону України Про доступ до публічної інформації, у відповідача Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області виник обовязок щодо надання відповіді на цей запит. При цьому, відповідь на запит повинна бути подана не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту, а отже останнім днем надання відповіді на вказаний запит позивача від 29.12.2018 року № 853, з урахуванням святкових днів, є 09.01.2019 року.
Судом встановлено, що 20.02.2019 року за вих. № 30, отже з пропуском строку, відповідач на адресу позивача направив лист з додатком стосовно інформаційного запиту позивача від 29.12.2018 року за вх. № 853 - завірена належним чином копія Регламенту Межиріцької сільської ради сьомого скликання на 11 арк.
Згідно статті 23 Закону України Про доступ до публічної інформації рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити:
1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;
2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;
3) ненадання відповіді на запит на інформацію;
4) надання недостовірної або неповної інформації;
5) несвоєчасне надання інформації;
6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;
7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
На підставі викладеного, оскільки відповідь на запит позивача від 29.12.2018 року № 853 на інформацію Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області надано листом від 20.02.2019 року за вих. № 30, отже з порушенням строків надання відповіді на запити встановлених статтею 20 Закону України Про доступ до публічної інформації, суд визнає протиправним несвоєчасне надання Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області відповіді на запит ОСОБА_2 від 29.12.2018 року № 853.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій розпорядника інформації Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо навмисного приховування інформації і ненадання повної своєчасної відповіді на питання в інформаційному запиті від 29.12.2018 року за № 853, оскільки судом встановлено надання відповідачем відповіді на запит на інформацію від 29.12.2018 року за № 853.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним несвоєчасне надання Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області відповіді на запит ОСОБА_2 від 29.12.2018 року № 853.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_1