Справа № 0540/8874/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року справа №0540/8874/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Міронової Г.М.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Сенников А.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Давиденко Т.В.) від 20 грудня 2018 року (повний текст складено 20 грудня 2018 року у м.Слов'янську) у справі №0540/8874/18-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2018 року №.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано до спірних правовідносин положення ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII. Позивач зазначив, що в матеріалах справи був наявний сертифікат Торгово-промислової палати України від 11.12.2014 року №5945/05-4 (1930) про настання обставин непереробної сили, яким засвідчено настання обставин непереробної сили з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

Позивач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85200, Донецька обл., м. Торецьк, смт. Новгороське, вул. Квіткова, 1.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року, уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2017 року, за результатами якої складений акт від 04.05.2018р. № 200/05-99-43-03/31459617 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 року №, яким до позивача на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у розмірі 20% в сумі 45954, 70 грн.

Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість по податковій звітності з ПДВ, а саме: декларації з ПДВ за лютий - червень 2017 року, уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2017 року у загальній сумі 229773 грн. 510 коп.

Факт несвоєчасної сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість позивачем не оспорюється. Однак, позивач вважає, що в силу норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» він звільнений від відповідальності.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

У п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення,02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (надалі Закон №1669) (в редакції, чинної у спірний період), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; - територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 р. та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Торецьк, смт. Новгородське.

Статтею 10 Закону №1669 визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що положення статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків.

Позивачем до матеріалів справи додано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили №1930 від 11.12.2014р., яким позивачеві засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

На момент виникнення спірних правовідносин, зазначений сертифікат ТПП є діючим, не є відкликаними чи такими, що визнання недійсним у судовому чи іншому порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що сертифікат є належним доказом, в силу статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який підтверджує причини та настання обставин, які не залежали від позивача та за наявності яких підприємство було позбавлено можливості здійснити своєчасну сплату податку, а тому покладення відповідальності на платника у такому випадку не відповідає закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 22 січня 2019 року справа №812/1123/16, від 14 березня 2018 року по адміністративній справі № 805/1463/17-а.

Суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - Суд), викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви N 23759/03 та N 37943/06), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» на рішення Донецького окружного адміністративного від 20 грудня 2018 року у справі №0540/8874/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 20 грудня 2018 року у справі №0540/8874/18-а - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.05.2018 року № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.05.2018 року № про зобов'язання сплатити штраф за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 45 954,70 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (38102472) витрати по сплаті судового збору в сумі 4 405 (чотири тисячі чотириста п'ять) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 06 березня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 07 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 06 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова