Справа № 310/10619/18(2-а/310/29/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2019 року м. Дніпросправа № 310/10619/18
провадження №2-а/310/29/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року по справі №310/10619/18 (провадження №2-а/310/29/19) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни щодо складання постанови серії НК №640187 від 08.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. незаконними;

- визнати постанову серії НК №640187 від 08.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 08.12.2018 року відповідачем відносно нього складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,6 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, який мав тріщини та сколи в зоні склоочисників, що є порушенням п.6.8.5 ДСТУ та мав на транспортному засобі забруднений номерний знак, що є порушенням п.2.9 «в» ПДР України. Позивач вважає вказану постанову протиправною з огляду на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ДСТУ не є законом України і в жодному пункті ПДР не значиться така технічна несправність як тріщина на лобовому склі. Вказує на те, що незважаючи на погодні умови номер на його транспортному засобі читався з відстані більш ніж 20 метрів. На думку позивача, інспектором патрульної поліції протиправно проведено розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що є порушенням його прав, передбачених ст.268 КУпАП; при накладенні конкретного розміру штрафу відповідачем не враховано особу, її

матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при визначенні адміністративного стягнення.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №640187 відносно ОСОБА_2 незаконними;

скасовано постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1, 6 ст.121 КУпАП та закрито провадження по справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обгрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Скаржник вказує на те, що ним, в межах встановленого ухвалою суду строку, було направлено на адресу суду першої інстанції відзив із долученим до нього відеозаписом, який, на думку скаржника, підтверджує факт скоєння позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,6 ст.121 КУпАП, однак судом прийнято рішення по суті без його врахування та дослідження наданих відповідачем доказів. Крім цього, вказує на те, що суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, порушив норми процесуального права, та вийшов за межі повноважень, визначених ч.3 ст.286 КАС України.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 08 грудня 2018 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенантом поліції Тіоколкіною Олександрою Олександрівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 640187, згідно якої позивач 08.12.2018 року о 10 год. 02 хв. на 609 км траси М-14 в Донецькій області, керуючи транспортним засобом RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги ДСТУ 3649:2010, а саме на вітровому склі мав тріщини та сколи в зоні склоочисників, чим порушив п.6.8.5 та мав на ТЗ забруднений номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідач, встановивши факт порушення позивачем вимог п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.2.9 «в» ПДР України, визнав винним його у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 6 ст.121 Кодексу України та, керуючись ч.2 ст.36 КУпАП, застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем вимог п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, які згідно змісту оскаржуваної постанови полягають у тому, що транспортний засіб позивача на вітровому склі мав тріщини та сколи в зоні склоочисників.

Як видно з матеріалів справи, відповідач, встановивши факт порушення позивачем вимог п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою права передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом, що має, зокрема, інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обовязковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31.1 ПДР встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Положеннями п. 31.4 ПДР визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.

Однак, у вказаному переліку відсутня така обставина, як тріщини та сколи на вітровому склі ТЗ в зоні склоочисників.

Таким чином, наявність тріщин та сколів на вітровому склі в зоні склоочисників ТЗ, яким керував позивач, не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем вимог п.2.9 «в» ПДР України.

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортним засобом з номерним знаком, який забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано диск з відеозаписами з місця події, який досліджено судом апеляційної інстанції.

Так, з оглянутого файлу , що міститься на вказаному диску, видно як рухається транспортний засіб, під керуванням позивача, задня частина якого, в тому числі номерний знак, повністю забруднені. У файлі також зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу його номерний знак повністю закритий брудом, і, за переконанням суду, чітко визначити символи останнього з відстані 20 м було б неможливо. Крім цього, в ході діалогу з інспектором патрульної поліції позивач визнав той факт, що номерний знак його транспортного засобу є забруднений, після чого відмив його від бруду.

Отже, вказаний відеозапис, який у розумінні ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, підтверджує факт керування позивачем транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, чітко визначити символи якого з відстані 20 м неможливо.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що факт порушення позивачем вимог п.2.9 (в) ПДР України є доведеним.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за положеннями ч.6 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, водій несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведені норми чинного законодавстства, встановлені у цій справі фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни заходу стягнення, що застосований постановою серія НК № 640187, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецкій області лейтенанта поліції Тіоколкіної Олександри Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року по справі №310/10619/18 (провадження №2-а/310/29/19) - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Змінити захід стягнення, що застосований до ОСОБА_2 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 640187, з 340 грн. на 170 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк