Справа № 810/3851/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3851/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту 10.10.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в якому просила суд:

1) визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо попередження оцінювача про те, що він за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна несе кримінальну відповідальність;

2) визнати неправомірною та скасувати постанову відповідача про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (ВП № 7289998) від 14.05.2018;

3) визнати неправомірними дії відповідача щодо оцінки вартості майна, а саме: нежилого приміщення, загальною площею 196,50 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в рамках виконавчого провадження ВП № 7289998.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно не попереджено оцінювача про кримінальну відповідальність, а також винесено протиправну постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. На думку позивача бездіяльність виконавця призвела до невірного оцінювання майна, що належить позивачу на праві власності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять доказів укладення договору між відповідачем та суб'єктом оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

Крім того, при проведенні оцінки відповідачем допущено порушення норм Закону України «Про виконавче провадження»

Також, зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження відсутнє рецензування звіту щодо оцінки майна та на момент винесення оскаржуваної постанови від 14.05.2018 була наявна інша оцінка, проведена в рамках даного виконавчого провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, постановою від 15.04.2008 Відділом державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 7289998 за виконавчим написом № 950 від 27.03.2008 Приватного нотаріуса Соколова Ю.Є. щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь Київської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, 695 264, 98 грн (а.с. 42).

У рамках даного виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову від 14.05.2018 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна група», який має сертифікат, виданий 22.03.2017 за №233/17, виданий Фондом державного майна України для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №950 виданого 27.03.2008. Зобов'язано суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна група» надати звіт дійсної ринкової вартості описаного майна (а.с. 64).

Згідно пункту 3 вказаної постанови попереджено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна група» в особі ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Вважаючи вказану постанову та дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач попередив суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові, тому підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

Крім того, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій та винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 20 Закону № 1404-VIII передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Отже, для визначення вартості майна, в даному випадку нежилої будівлі, яка відбувається в рамках процедури примусового виконання, державний виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Згідно з частиною п'ятою статті 18 Закону № 1404-VIII експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при винесенні постанови від 14.05.2018 під час виконавчого провадження №7289998 попереджено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна група» в особі ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо непопередження оцінювача про те, що він за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна несе кримінальну відповідальність, задоволенню не підлягають.

Посилання апелянта на те, що оскільки оскаржувана постанова підписана ОСОБА_5, а здійснення оцінки майна було проведено ОСОБА_6, який не був попереджений про таку відповідальність, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у даному випадку суб'єктом оціночної діяльності є суб'єкт господарювання ТОВ «Приватна експертна група» в особі його директора ОСОБА_5, у складі якого працює оцінювач - ОСОБА_6, який отримав сертифікат суб'єкта оціночної діяльності та який несе повну відповідальність за проведення експертизи, в рамках виконавчого провадження №7289998.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірною та скасування постанови від 14.05.2018 та визнання неправомірними дій відповідача щодо оцінки вартості майна, в рамках виконавчого провадження ВП № 7289998, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 18 частини третьої ст. 18 Закону № 1404-VIII, державний виконавець наділений правом залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно частини третьої статті 20 Закону № 1404-VIII експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Частиною другою статті 57 Закону № 1404-VIII у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно з частиною третьою статті 57 Закону № 1404-VIII у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Таким чином, за загальним правилом, визначення вартості майна боржника, здійснюється за згодою сторін виконавчого провадження, яка має бути досягнута у десятиденний строк з дня винесення постанови про арешт майна боржника.

Проте, у разі проведення оцінки нерухомого майна державний виконавець обов'язково залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Отже, оскільки залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки нерухомого майна у даному випадку є обов'язковим, тому відсутні підстави для визнати неправомірною та скасування постанови відповідача про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (ВП № 7289998) від 14.05.2018 та визнання дій відповідача щодо оцінки вартості майна протиправними.

Посилання апелянта на наявність іншої оцінки, колегія суддів вважає помилковими, оскільки рішенням Бородянського районного суду від 16.02.2018 у справі №360/956/17 попередню оцінку визнано недійсною.

Твердження апелянта про те, що його не повідомлено про здійснення огляду майна яке підлягало оцінці та не здійснено такий огляд колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Частиною п'ятою статті 57 Закону №1404-VIII обумовлено, що виконавець повідомляє лише про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Частиною першою статті 31 Закону №1404-VIII обумовлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, Закон №1404-VIII не визначає обов'язку у державного виконавця щодо повідомлення боржника про здійснення огляду майна, окрім надіслання копій постанов державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 13.07.2018 за №7127 на адресу позивача направлено лист разом з копією експертного висновку щодо описаного майна (а.с. 68), який отримано останнім 14.07.2018, про що не заперечує сам позивач (а.с. 69).

Крім того, при затвердженні звіту про оцінку майна суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експерта група» використано у тому числі фотографії об'єкта оцінки, що знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вулиця Леніна, 1-а (а.с. 103-105).

При цьому, незгода позивача з розміром об'єкта оцінки може бути окремо оскаржена у судовому порядку за наслідками винесення державним виконавцем результатів визначення вартості чи оцінки майна.

Доводи позивача про відсутність в матеріалах рецензування звіту за результатами оцінки майна суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки згідно з пунктом 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, статтею 57 Закону №1404-VIII, на відміну від положень статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (який втратив свою чинність з 05.01.2017), не передбачено призначення рецензування звіту про оцінку майна у разі надходження заперечень однієї зі сторін виконавчого провадження. Натомість, у разі незгоди сторін виконавчого провадження з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Твердження апелянта про відсутність у рамках виконавчого провадження постанови про поновлення провадження після винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 30.12.2009 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана постанова не є предметом даного судового розгляду.

Суд, у цій справі, враховує пункт 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень згідно якого обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна