Справа № 0670/2457/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 0670/2457/11

07 березня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у Романівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 50000.00 грн. моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області оскаржило його в апеляційному порядку, одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

У встановлений судом строк на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржником надано належні докази сплати судового збору.

Разом з тим, апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки подана поза межами строку, визначеного частиною 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення суду).

Відповідно до п. 13 Розділу VІІІ Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017 встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно частини 2 статті 186 КАС України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення суду) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розгляд даної справи відбувався 29.06.2011 року у відкритому судовому засіданні за участю представника Держкомзему у Романівському районі Житомирської області, за результатами розгляду якої прийнято постанову та оголошено в судовому засіданні вступну та резолютивну частину. Повний текст оскаржуваної постанови Житомирським окружним судом складено 04.07.2011 року та отримано Відділом Держземагенства у Романівському районі Житомирської області 20.07.2011 року.

Апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області вперше подано лише 04 грудня 2018 року, тобто понад сім років після прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України, зокрема, скаржником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду. Відповідачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

У визначений судом строк відповідач недоліки апеляційної скарги щодо судового збору не усунув, тому ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

07 лютого 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно подало апеляційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2019 року.

До повторної апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, скаржник під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов'язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Звертаючись повторно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року змінено сторону виконавчого провадження при виконанні виконавчого листа № 0670/2457/11 виданого 12.01.2012 (ВП№ 30730983) на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про що стало відомо з постанови державного виконавця від 24.10.2018 року.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає неповажними підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам скаржника, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Колегія суддів зазначає, що обставини, з якими апелянт пов'язує поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, і дійсно підтверджувати неможливість звернення до суду у встановлений законодавством строк. Тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Суд вважає, що наведені скаржником обставини щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, а заявлене скаржником клопотання про поновлення строку не містить в собі жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість звернення з апеляційною скаргою, в межах строку, встановленого законом.

Суд враховує, що при розгляді справи участь у ній брав інший державний орган, правонаступником якого є апелянт, разом з тим, цей орган своїм правом на апеляційне оскраження не скористався.

Відтак рішення суду набрало законної сили і поновлення строку на його апеляційне оскарження буде порушувати принцип "res judicata", що прямо суперечитиме практиці Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В даному випадку суд не вбачає будь-яких особливих та непереборних обставин, що дають підстави для перегляду останнього судового рішення після спливу більш як шести років з дня набрання ним законної сили.

Сам апелянт вказує на те, що його, як сторону виконавчого провадження, було замінено ухвалою суду від 11.07.2018 року і про це він дізнався 24.10.2018 року.

Тим не менш, вперше апеляційну скаргу на це рішення було подано лише 04.12.2018 року, тобто зі значним зволіканням. Так само з власної волі апелянтом було проігноровано ухвалу суду від 13.12.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, якою його було зобов'язано сплатити судовий збір.

І лише 07.02.2019 року ним знову подано апеляційну скаргу, яка також не була оплачена судовим збором.

Наведені обставини очевидно свідчать по неповажність зазначених у клопотанні про поновлення строку причин його пропуску.

Крім того, невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду суб'єкта владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб, порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, скаржнику необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними, наведені в заяві Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області підстави поновлення строку на апеляційне оскарження

2. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у Романівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 50000.00 грн. моральної шкоди залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку з наведенням інших підстав для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1