Справа № 214/1671/18(2-а/214/115/18)
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2019 року

Київ

справа №214/1671/18(2-а/214/115/18)

адміністративне провадження №К/9901/5980/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Феденко Дмитра Миколайовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом Бурля Віктора Васильовича інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Феденко Дмитра Миколайовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року позов задоволено.

27 листопада 2018 року відповідачем подана апеляційна скарга, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2018 року залишена без руху з підстав порушення вимог статті 295 КАС України. Скаржнику надано строк на усунення виявлених недоліків шляхом подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку або вказати інші підстави для його поновлення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Слід зазначити, що предметом розгляду у вказаній справі є оскарження постанови про адміністративне порушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності закріплено статтею 286 КАС України.

Частиною четвертою статті 286 КАС України встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку, в якій вказати підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали, відповідачем надіслано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказано, що розгляд справи судом першої інстанції проведено без участі відповідача, оскаржуване рішення не отримано скаржником у день його проголошення, на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень у день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не оприлюднено, а тому відповідно до частин другої та третьої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення обо складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції визнав неповажними доводи апелянта зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки норми статті 286 КАС України є спеціальними по відношенню до статті 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення, а не з дня вручення повного рішення суду. Також відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою постанови суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Крім того, судом встановлено, що рішення суду першої інстанції ухвалено у відкритому судовому засіданні 23 липня 2018 року без участі відповідача. Проте, відповідач був обізнаний про день, місце і час розгляду справи, про що свідчить письмовий відзив, який міститься у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зважаючи на строки оскарження рішення суду у цій категорії справ, встановлені частиною четвертою статті 286 КАС України, останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції від 23 липня 2018 року є 4 серпня 2018 року.

Разом з тим, апеляційна скарга подана 27 листопада 2018 року, тобто поза межами десятиденного строку, встановленого частиною четвертою статті 286 КАС України.

В зв'язку із зазначеним, ухвалою від 13 лютого 2019 року суд апеляційної інстанції визнав неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Слід зауважити, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Таким чином, при належному добросовісному відношенні відповідач не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Феденко Дмитра Миколайовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець