Справа № 0640/4118/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2019 року

Київ

справа № 0640/4118/18

провадження № К/9901/5550/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Жигадло Ю. С. від 17 липня 2018 року ВП № 56787970 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Прилуцького Відділу державної виконавчої служби боргу в сумі 74524,57 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач указав на протиправність спірної постанови, адже, за його твердженням, під час виконавчого провадження по стягненню з ПП «Моноліт» на користь ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» заборгованості з повернення кредиту відповідач жодної гривні з позивача не стягував, оскільки заборгованість за кредитним договором погасив сам позичальник - ПП «Моноліт».

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 2 жовтня 2018 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, позов задовольнив: визнав протиправною та скасував постанову державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Жигадло Ю. С. від 17 липня 2018 року ВП №5 6787970 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Прилуцького Відділу державної виконавчої служби боргу у сумі 74524,57 гривень.

При цьому суди встановили, що 14 серпня 2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського МУЮ відкрито виконавче провадження № 44378116 із примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 28 липня 2014 року № 906/630/14 про стягнення з ПП «Моноліт» на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» заборгованості з повернення кредиту - 533119,78 гривень, пені за прострочення кредиту 176,69 гривень, а також 10665,96 гривень судового збору. Боржник: ПП «Моноліт», стягувач: ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії».

1 березня 2018 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 44378116 у зв'язку зі сплатою ПП «Моноліт» боргу у повному обсязі.

Постановою від 1 березня 2018 року закінчено виконавче провадження № 47668629 про стягнення з ПП «Моноліт» виконавчого збору у сумі 53329,64 гривень, згідно з платіжних доручень від 2 липня 2016 року № 1851, від 14 вересня 2016 року, від 1 лютого 2017 року № 377 та від 23 лютого 2018 року № 793.

Поряд із цим, 1 грудня 2016 року державним виконавцем прийнято до виконання виконавче провадження № 44881733 з виконання виконавчого листа № 2/742/820 від 8 вересня 2014 року, виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» заборгованості за договором поруки від 20 грудня 2012 року в сумі 745245,79 гривень. Дане виконавче провадження 14 листопада 2016 року передано на виконання Прилуцького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області.

26 вересня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44881733. У рамках даного виконавчого провадження 1 жовтня 2014 ороку державним виконавцем Прилуцького ВДВС винесено постанову стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 74524,57 гривень.

12 лютого 2018 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача, у якій зазначено, що 9 лютого 2018 року позичальник ПП «Моноліт» здійснив погашення боргу за договором про відкриття кредитної лінії №19-Н-/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20 грудня 2012 року в повному обсязі, а відтак заборгованість ОСОБА_2 за вказаним договором та договором поруки відповідно до виконавчого листа № 2/742/820 відсутня, та просили закінчити виконавче провадження.

24 травня 2018 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження за пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав повного погашення боргу. Постанову про стягнення виконавчого збору винесено в окреме виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 17 липня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56787970 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 74524,57 гривень на користь Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Житомирській області.

Вважаючи таку постанову протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив із того, що враховуючи відсутність заборгованості у позивача по сплаті виконавчого збору, який був сплачений ПП «Моноліт», у державного виконавця були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови. Так, суди зазначили, що відкриваючи виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області виконавчого збору у розмірі 74524,57 гривень у відповідача була наявна інформація, яку він отримав 21 лютого 2018 року від ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду від 8 вересня 2014 року у справі № 2/742/820 у зв'язку з тим, що 9 лютого 2018 року позичальником ПП «Моноліт» погашено заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії, у зв'язку з чим заборгованість ОСОБА_2 за договором про відкриття кредитної лінії та договором поруки є погашеною. Таким чином, зазначаючи при відкритті виконавчого провадження у постанові про стягнення виконавчого збору, боржником - ОСОБА_2, державний виконавиць не врахував сплату виконавчого збору у сумі 74524,57 гривень ПП «Моноліт». Крім того, сплата виконавчого збору підтвердилась й з інформації викладеної у листі ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 16 серпня 2018 року, а саме: заборгованість ОСОБА_2 перед банком за виконавчим листом № 2/742/820, у розмірі 745245,79 гривень фактично входить сума заборгованості, стягнута з ПП «Моноліт» відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 28 липня 2014 року, оскільки заборгованість з повернення кредиту у сумі 533119,78 гривень і пеня за прострочення кредиту у розмірі 176,69 гривень виникла з одного й того ж кредитного зобов'язання.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Своєю чергою, стаття 287 регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу дій і рішення органу державної виконавчої служби, а судові рішення у цій справі ухвалені за особливостями, встановленими статтею 287 КАС України.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 0640/4118/18 за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич