Справа № П/811/4441/14
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

Київ

справа №П/811/4441/14

адміністративне провадження №К/9901/1631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Cудді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № П/811/4441/14

за позовом ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання неправомірними та часткове скасування наказів, провадження по якій відкрито за касаційною скаргою Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду (прийняту у складі головуючого судді - Притули К.М.) від 16 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Кругового О.О., суддів: Уханенка С.А., Богданенка І.Ю.) від 28 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 19 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:

1.1. Визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 від 11.12.2014р. "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги", полковника міліції Вітюка А.І. в частині, що стосується ОСОБА_2, майора міліції, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з міжнародними організованими групами УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, а саме:

- відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12 грудня 2014 року до особливого розпорядження;

1.2. Визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. які полягали в прийнятті незаконного рішення (наказу) "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги" неправомірними;

1.3. Визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1182 від 19.11.2014р. «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних», полковника міліції Вітюка А.І. в частині:

- встановлення бездіяльності оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майора міліції ОСОБА_2, який знаючи про користування ОСОБА_4 вказаним у наказі автомобілем, навіть не спробував відмовити його від керування транспортним засобом;

- встановлення, що ОСОБА_2 порушив вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, та статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV;

- встановлення, що за порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460 - IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майор міліції ОСОБА_2, але, враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим;

1.4. Визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1182 від 19.11.2014 року та затвердженню 19.11.2014 року висновку про результати службового розслідування неправомірним.

1.5. Зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи ОСОБА_2 та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування.

1.6. Визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. №1330 від 24.12.2014р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання", в частині:

- встановлення, що вищевказане порушення допущене внаслідок того, що позивачем грубо порушено вимоги службової дисципліни статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, та пункту 21 Положення про проходження служби РНС ОВС, затвердженого ПКМ Української РСР від 29.07.1991 № 114;

- застосування заходів дисциплінарного впливу, за грубе порушення службової дисципліни, в наслідок, порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, пункту 21 Положення про проходження служби РНС ОВС, затвердженого ПКМ Української РСР від 29.07.1991 № 114 та статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, керуючись статтями 2, 7, 8, 12, 14 вказаного Статуту, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майора міліції ОСОБА_2 попередити про неповну посадову відповідність та зменшити розмір грошової премії за грудень поточного року на 10% від суми, яка буде нарахована йому;

- застосування заходів дисциплінарного впливу, щодо зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в області полковнику міліції ОСОБА_5 грошове утримання у період з 12 грудня 2014 року до теперішнього часу ОСОБА_2 у зв'язку з невиходом їх на службу без поважних причин, не нараховувати, а вказаний період вважати прогулом.

1.7. Визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції Вітюка А.І. які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1330 від 24.12.2014 року та затвердженню 22.12.2014 року висновку про результати службового розслідування неправомірними.

1.8. Зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи ОСОБА_2 та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України не передбачає підставу для звільнення від дисциплінарної відповідальності - подачу рапортів про переведення, як це зазначено в наказі від 19.11.2014 року №1182, крім того такого рапорту взагалі не існує, адже позивач його не подавав.

Також позивач зазначає, що факт недійсності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належним чином не підтверджується, крім того чинне законодавство не покладає обов'язок на ОСОБА_2 перевіряти правовий статус майна яким користуються друзі чи колеги.

На думку позивача постановлені відповідачем висновки в наказі не ґрунтуються на законі та не відповідають дійсним обставинам справи, постановлені внаслідок вільного тлумачення законодавства та недодержання встановленого порядку проведення та принципів неупередженості, об'єктивності, повноти і всебічності.

Також позивач зазначає, що відповідно до наказу №428 від 11.12.2014 року «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» ОСОБА_2 підлягав відрядженню до сектору карного розшуку Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області, що є недопустимим згідно чинного законодавства.

Крім того зазначає, що в порушення чинного законодавства, в наказі не визначено конкретного строку відрядження, не визначено вид відрядження та не визначено виплату грошового авансу, позивач не отримав затверджене службове завдання та з ним не був проведений інструктаж.

На думку позивача, незважаючи на допущені порушення під час службового розслідування, начальником управління 24.12.2014 року було винесено наступний наказ №1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», яким позивача за невиконання наказу №428 від 11.12.2014 року було попереджено про неповну службову відповідність, зменшено на 10% премію та грошове утримання за період відсутності в підрозділі, до якого він був відряджений, тобто за прогул.

Позивач зазначає, що даний наказ постановлений на підставі службового розслідування, яке було проведено з грубим порушенням вимог чинного законодавства та затверджених відповідачем хибних висновків, а тому не може визнаватись законним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 16 лютого 2015 року Кіровоградський окружний адміністративний суд вирішив:

3.1. Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

3.2. Визнати неправомірним та скасувати абз.1 п.1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №428 від 18.12.2014 р. "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги" в частині відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12.12.2014 р. до особливого розпорядження, майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в області - до сектору карного розшуку Вільшанського районного відділу УМВС України в області.

3.3. Визнати неправомірним та скасувати п.3 наказу начальника УМВС в Кіровоградській області №1182 від 19.11.2014 р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних" в частині, яким підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майор міліції ОСОБА_2, але враховуючи, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим.

3.4. Визнати неправомірним та скасувати:

- п.1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24.12.2014 р. в частині попередження про неповну посадову відповідність та зменшення розміру грошової премії за грудень 2014 р. на 10% від суми, яка буде нарахована, оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майору міліції ОСОБА_2;

- п.2 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24.12.2014 р. в частині зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в області не нараховувати грошове утримання у період з 12.12.2014 р. до теперішнього часу ОСОБА_2 у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період вважати прогулом.

3.5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накази відповідача носять протиправний характер в частині застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення, які не передбаченні чинним законодавством, а також направлення його у відрядження, яке не допускається в силу Закону.

Рішення суду першої інстанції щодо визнання дій начальника УМВС України в Кіровоградській області Вітюка А.І., які полягали в прийнятті оскаржуваних рішень, мотивоване тим, що начальник УМВС України в Кіровоградській області Вітюка А.І. в межах законодавства, яке регулює його діяльність, має право ініціювати, як проведення перевірок так і видавати накази про притягнення винних осіб до відповідальності. Так, позивачем не надано суду обґрунтованих пояснень та доказів того, в чому саме полягали незаконні дії начальника УМВС України в Кіровоградській області Вітюка А.І.

Суд звернув увагу на те, що саме по собі, часткове скасування оскаржуваних рішень не є самостійною підставою та безперечним підтвердженням його незаконних дій, а тому суд відмовив у задоволенні у цій частині позову.

Також суд критично поставився до позиції позивача, щодо зобов'язання відповідача вилучити наказ з особової справи ОСОБА_2 та оголошення особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування, враховуючи те, що правила ведення особової справи здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачем не доведений факт відмови відповідача у вчиненні зазначених дій, а тому суд дійшов висновку, що звернення позивача із зазначеною вимогою є передчасним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 28 травня 2015 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:

5.1. Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справи України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі №811/4441/14 - залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

7. 27 липня 2015 року відповідач (касатор) подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі касатор просить:

8.1. Скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог позивача та скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі № 811/4441/14, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

9. У касаційній скарзі не заявлено жодних клопотань.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

11.1. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 13.05.2013 року перебуває на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Кіровоградській області, що підтверджується матеріалами послужного списку.

13. 05.11.2014 року, з метою перевірки фактів щодо можливої причетності працівників УБОЗ УМВС в області до вчинення неправомірних дій, відповідно до вимог п.2.6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справах України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, начальником УМВС України в Кіровоградській області було видано наказ №947 «Про призначення та проведення службового розслідування». Проведення службового розслідування доручено старшому інспектору з особливих доручень відділу інспекції з особливого складу УКЗ УМВС у Кіровоградській області старшому лейтенанту міліції Папченку І.О..

14. 19.11.2014 року затверджений висновок «Про результати службового розслідування за фактами причетності працівників УБОЗ УМВС у Кіровоградській області до вчинення неправомірних дій».

Зазначеним висновком зафіксований факт управління ОСОБА_4 автомобілем «БМВ 530» д.н.з. НОМЕР_1, із недійсним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також з можливими ознаками підробки номерів двигуна шасі чи кузова. Позивач знав про користування ОСОБА_4 вказаного автомобіля, але навіть не спробував відмовити його від керування транспортного засобу, а тому й підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежено цим.

15. 11.12.2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», позивач відряджений з 12 грудня 2014 року до сектору карного розшуку Вільшанського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

16. 24.12.2014 року наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», позивача попереджено про неповну посадову відповідність та зменшено розмір грошової премії за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, а грошове утримання у період з 12 грудня 2014 року до теперішнього часу, у зв'язку з невиходом їх на службу без поважних причин, не нараховується, а вказаний період вважається прогулом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

17. Конституція України від 28 червня 1996 року

17.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV

18.1. Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС України визначені види дисциплінарних стягнень. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

18.2. Частина 5 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС вказує: «Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення».

19. Закон України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» від 30.06.1993 року № 3341-XII

19.1. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону спеціальним підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ України, в тому числі є управління по боротьбі з організованою злочинністю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ України та начальнику Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.

19.2. У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону забороняється використання спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, їх співробітників, матеріально-технічних засобів для виконання завдань, не віднесених законами України до компетенції цих спеціальних підрозділів.

20. Інструкція «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 року № 230, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073

20.1. У відповідності до положень п.6.3 Інструкції, затверджені права осіб рядового та начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ України, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення - забороняється.

21. Інструкція з організації відряджень у структурі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженій Наказом МВС України від 31.12.2004 № 1666

21.1. Пунктом 2.1. Інструкції визначено, що у відрядження працівники направляються в разі потреби за наявності на це відповідних коштів такими посадовими особами: начальниками органів внутрішніх справ, їх заступниками з інших органів внутрішніх справ.

21.2. Положення пункту 3.1 Інструкції визначають строк відряджень. Так, максимальний строк перебування у відрядженні не повинен перевищувати 30 календарних днів, включаючи час знаходження в дорозі.

21.3. Конкретні строки перебування працівників у відрядженнях, передбачених пунктом 3.2 розділу 3 цієї Інструкції, регулюються окремими нормативно-правовими актами МВС України.

21.4. Відповідно до пункту 6.1 Інструкції працівникові, який направляється у відрядження, видається грошовий аванс у межах сум, призначених на оплату вартості проїзду, витрат на наймання житла та добових, а також посвідчення про відрядження встановленого зразка.

22. Інструкція "Про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. №499, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №205/14896

22.1. Відповідно до п. 1.9 Інструкції належне грошове забезпечення при вибутті у відрядження чи відпустку може бути виплачене не раніше як за три дні до дня вибуття у відрядження чи відпустку, не враховуючи вихідних та святкових днів, але не пізніше дня вибуття у відрядження чи відпустку.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

24. Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивача як працівника спеціального підрозділу не може бути направлено у відрядження в іншому випадку аніж для виконання спеціального завдання за відповідним призначенням, тому наказ начальника УМВС від 11.12.2014 року № 428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» носить протиправний характер.

25. В свою чергу, наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 від 24.12.2014 року є похідним від наказу №428, оскільки передбачає відповідальність за невиконання позивачем законного наказу, а тому він також не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

26. На підставі аналізу матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що доводи скаржника наведені у касаційній скарзі є необґрунтованими.

VI. ПРАВОВИЙ ВИСНОВОК ВЕРХОВНОГО СУДУ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

28. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

29. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

31. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання неправомірними та часткове скасування наказів - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич