Справа № 626/2409/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р. № 626/2409/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо неврахування ОСОБА_2 стажу на роботах особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до нормативних актів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника;

- визнати протиправним та скасувати рішення за № 98 від 26.07.2018 Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області прийняти рішення про призначення пенсії ОСОБА_2 з дня звернення з відповідною заявою, зарахувавши до пільгового стажу роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно до нормативних тактів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не враховано стаж на роботах особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до нормативних актів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Красноградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення йому пенсії за списком № 2

Із матеріалів справи вбачається, що рішенняи Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 98 від 26.07.2018, позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії за списком № 2 у зв'язку із тим, що організація ЗАТ "Спеціалізований ремонтно-будівельне підприємство" знаходиться в стані припинення за рішенням засновників, документи про ліквідацію підприємства відсутні, що не є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 "Загальної Декларації прав людини", кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній и культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Згідно зі статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України (частина 1 статті 9 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я, екологічної безпеки (пункти 1, 6 статті 92 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом ОСОБА_3 України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_3 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12.08.93 №637.

Відповідно до пункту 20 цього ж Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 цього Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 на посаді газоелектрозварювальника в Спец РСУ ОРСТ, яке в результаті реорганізації перетворилось на ЗАТ "Спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство", а зазначена посада відповідає Списку №2, а тому відповідач протиправно відмовив зарахувати в пільговий стаж позивача ці періоди його роботи.

З огляду на зазначене, дії Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, є протиправними, так як відповідач своїм рішенням порушує право позивача на пенсійне забезпечення та достатній рівень життя, що гарантовані Конституцією України, а тому оскаржуване рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відносно позовної вимоги щодо зобов'язання Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області прийняти рішення про призначення пенсії мені, позивачу ОСОБА_2 з дня звернення з відповідною заявою, зарахувавши до пільгового стажу роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно до нормативних тактів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника, суд зазначає наступне.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету ОСОБА_3 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі "Класс та інші проти Німеччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо призначення пенсії.

Отже, суд дійшов висновку, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо призначення пенсії та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб'єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області розглянути повторно заяву ОСОБА_2 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування стажу до пільгового стажу роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно до нормативних тактів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Захисників України, буд. 41, м. Красноград, Харківська область, 63304, код НОМЕР_1) до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Бєльовська, буд. 90, м. Красноград, Харківська область, 63304, код 40381122) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо неврахування ОСОБА_2 стажу на роботах особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до нормативних актів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника.

Визнати протиправним та скасувати рішення за № 98 від 26.07.2018 Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування стажу до пільгового стажу роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно до нормативних тактів, чинних на момент роботи за період з 04.12.1979 по 01.04.1992 в якості газоелектрозварювальника.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних