Справа № 500/207/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/207/19
Провадження № 2-а/500/35/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа відділ з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 842702 від 07 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 січня 2019 року приблизно о 23:00 годині позивач ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Honda Accord» д/н НОМЕР_1 та на проспекті Миру, 31 в м. Ізмаїлі його зупинив інспектор патрульної поліції за начебто неосвітлений номерний знак, що є порушенням п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України. На місті зупинки ним було усунуте правопорушення, однак відповідач вже після усунення ним порушення виніс постанову серії ЕАВ № 842702 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Проте, з зазначеною постановою позивач не згоден, оскільки вона не відповідає вимогам закону та винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необєктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також в позові зазначав, що коли його зупинили працівники поліції він вийшов із машини та побачив, що з освітлення заднього номерного знаку працює тільки одна з двох лампочок, у зв'язку з чим він вдарив рукою в районі другою лампочки і та загорілася і тому просить позов задовольнити, оскільки номерний знак був освітлений, хоча і однією лампочкою, а друга ввімкнулася після його дій.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, якою просить позов розглянути за його відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону № 2 роти управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши, що заперечує проти задоволення адміністративного позову та додав до заяви відеозапис правопорушення

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні 07 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Honda Accord» д/н НОМЕР_1, проїжджаючи проспект Миру навпроти будинку № 31 був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив позивача про те, що своїми діями він порушив п/п «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком. У звязку із чим, інспектором було винесено постанову серії ЕАВ № 842702 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

З оскаржуваної постанови від 07.01.2019 року вбачається, що 06 січня 2019 року о 23 годині 54 хвилин в м. Ізмаїлі по проспекту Миру, 31, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив п/п «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п/п «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами) водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами перша, друга, третя, пята і шоста статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 6 статті 121 КУпАП.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби.

Відділ з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надав суду відеозапис з відео - реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції.

На цьому відеозаписі зафіксовано, як патрульна поліція рухається за автомобілем позивача, який зупиняється та поліцейські наближаються до нього.

На відеозапису вбачається, що над правою частиною номерного знаку автомобіля позивача горить лампочка, розташована над проміжком між символами «2» та «Е» номерного знаку, що підтверджує аргументи позивача про те, що одна з лампочок освітлення номерного знаку працювала. Тому суд дійшов висновку, що зазначення у постанові про адміністративне правопорушення про те, що номерний знак був неосвітлений не відповідає дійсності.

Аналіз положень п/п «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України дає підстави для висновку про те, що освітлення номерних знаків транспортних засобів здійснюється з метою їх ідентифікації, зокрема в темну пору доби. Наприклад, щодо забруднення номерного знаку передбачена межа такого забруднення має давати змогу чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Однак по-перше, для освітлення номерного знака такої межі не встановлено, а по-друге, відповідачем не доведено обставини, що наявне освітлення номерного знака позивача було недостатнім та не давало змоги ідентифікувати символи номерного знаку. Тривалість наданого відеозапису становить 25 секунд і на ньому не зафіксовані обставини огляду номерного знаку та його освітлення. Якість наданого відрізку відеозапису в умовах яскравого вуличного освітлення та засобів освітлення автомобіля патрульної поліції не дає змоги зробити висновок, що незважаючи на роботу однієї лампочки номерний знак позивача є таким, що неосвітлений.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова про притягнення позивачаОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем не було надано достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 842702 від 07 січня 2019 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа відділ з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 842702 від 07 січня 2019 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 06.03.2019 року.

Суддя: ОСОБА_3