Справа № 855/62/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/62/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності ЦВК щодо не розгляду заяви, -

В С Т А Н О В И В :

Кандидат на пост Президента України ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії щодо не розгляду заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 від 23 лютого 2019 року про існування єдиної незаконної схеми, яка направлена на підкуп виборців в інтересах кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із відповідною заявою, просив розглянути її на засіданні Центральної виборчої комісії, звернутись до Національної поліції для відповідного реагування, а також про результати перевірки та вжиті заходи зобов'язати Національну поліцію повідомити Центральну виборчу комісію у триденний строк з дня надходження заяви.

За результатами розгляду заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 член Комісії ОСОБА_4 надала лист-відповідь від 27 лютого 2019 року № 21-36-1335, якою повідомила про те, що за результатами обговорення звернення членами Комісії на нараді 27 лютого 2019 року, викладену в ньому інформацію вирішено взяти Комісією до уваги, а саме звернення надіслати до Національної поліції з метою перевірки вказаних у ньому фактів та вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч.1, 2, 4 статті 13 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» рішення Комісії, прийняте в межах її повноважень, є обов'язковим для виконання всіма суб'єктами відповідного виборчого процесу чи процесу референдуму, в тому числі відповідними виборчими комісіями і комісіями з референдумів нижчого рівня, а також органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами України. У разі якщо рішення Комісії передбачає вжиття певними особами заходів для його виконання, про вжиті заходи на виконання рішення повинно бути повідомлено Комісію у встановлений нею строк.

У разі виявлення у процесі розгляду питання на засіданні Комісії ознак вчинення злочину чи іншого правопорушення Комісія приймає рішення про звернення до відповідних правоохоронних органів та передає їм відповідні матеріали. Правоохоронний орган, якому передані вказані матеріали, повідомляє Комісію про результати розгляду звернення чи вжиті заходи у встановлений законом строк.

У статтях 1, 2, 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» закріплено, що ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом та будує свою діяльність на принципі колегіальності розгляду.

Отже, принцип колегіальності в роботі ЦВК є фундаментальним принципом організації її роботи. Адже склад ЦВК формується з представників різних політичних сил, а колегіальний розгляд та вирішення питань є запорукою прийняття Комісією політично не заангажованих рішень. Тим самим принцип колегіальності є однією з процесуальних гарантій демократичних виборів та найбільше сприяє відкритості (прозорості) діяльності ЦВК.

За результатами розгляду та обговорення на засіданні Комісії питання порядку денного Комісія ухвалює рішення у формі постанови. Рішення Комісії приймається на засіданні Комісії відкритим голосуванням більшістю голосів від складу Комісії. (ч. 1, 4 статті 12 України «Про Центральну виборчу комісію»).

На думку позивача, саме до компетенції Комісії, як колегіального органу, належало питання щодо розгляду його заяви.

Натомість, наразі створено передумови для порушення принципу колегіальності у роботі ЦВК під час виборчого процесу з виборів Президента України у зв'язку з розглядом заяв суб'єктів виборчого процесу одноособово членами Комісії.

Більше того, зважаючи на те, що положеннями ч. 4 статті 13 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» до повноважень саме Комісії як колегіального органу віднесено питання щодо виявлення у процесі розгляду питання на засіданні Комісії ознак вчинення злочину чи іншого правопорушення та прийняття рішення про звернення до відповідних правоохоронних органів, то виявлення ознак вчинення злочину та звернення до правоохоронного органу за результатами розгляду заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 повинно здійснюватися безпосередньо ЦВК виключно на її засіданні з прийняттям відповідного рішення.

Однак, на думку позивача, станом на 04 березня 2019 року Центральна виборча комісія не прийняла жодного колегіального рішення за результатами розгляду відповідної заяви.

Таким чином, ЦВК під час своєї діяльності не дотрималась принципів верховенства права, законності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, відкритості і публічності, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

05 березня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Центральної виборчої комісії, в якому останній просить відмовити в повному обсязі у задоволенні адміністративного позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії щодо не розгляду його заяви від 23 лютого 2019 року про існування єдиної незаконної схеми, яка направлена на підкуп виборців в інтересах кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів.

Уповноважений представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представники відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушуючи прав позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оцінивши письмові докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, у порядку та в межах, встановлених законами України.

Статтею 2 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» встановлено, що Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого процесу, реалізацію виборчих прав громадян України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об'єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

Згідно ч.2 статті 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Комісія та її члени зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

До Центральної виборчої комісії 23 лютого 2019 року надійшла заява кандидата на пост Президента України ОСОБА_2, датована тим самим днем, подана в порядку статті 14 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» та зареєстрована в Комісії за №21-36-3991, в якій позивач вказував на те, що йому стало відомо з інтернет видання "Страна.uа" про існування масштабної схеми підкупу виборців на користь кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів, та просив:

- розглянути заяву на засіданні Центральної виборчої комісії;

- звернутися до Національної поліції України для відповідного реагування;

- про вжиті заходи зобов'язати Національну поліцію України повідомити Центральну виборчу комісію у триденний строк з дня находження заяви.

Відповідь на вказану заяву оформлено листом від 27 лютого 2019 року № 21-27-1334 за підписом члена Центральної виборчої комісії ОСОБА_4

Згідно статті 10 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» порядок організації роботи Комісії визначається цим Законом, Регламентом Центральної виборчої комісії (далі - Регламент), а також іншими актами, що приймаються Комісією на виконання цього та інших законів України.

Відповідно до ч.1 статті 14 цього Закону виборці, виборчі комісії, комісії з референдумів, інші суб'єкти виборчого і референдумного процесів, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об'єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, іноземці та особи без громадянства, а також органи влади іноземних держав, міжнародні організації мають право звернутися до Комісії із зверненнями з питань, що належать до повноважень Комісії.

Згідно ч.3 статті 14 Закону під зверненням за Законом слід розуміти: заяву, в якій міститься прохання сприяти реалізації виборчих прав, права на участь у референдумі, надати консультативно-методичну допомогу чи рекомендації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів, роз'яснення з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми або в якій висловлюються думки, рекомендації, поради щодо вдосконалення законодавства України з питань виборів і референдумів та правового регулювання виборів і референдумів в Україні, стосовно покращання діяльності виборчих комісій, комісій з референдумів тощо; скаргу, в якій міститься інформація про порушення законодавства України про вибори і референдуми та вимога забезпечити реалізацію і захист виборчих прав, права на участь у референдумі, законних інтересів суб'єктів виборчого і референдумного процесів, поновити порушені виборчі права та право на участь у референдумі.

Частиною 8 статті 14 Закону встановлено, що якщо вирішення питання, порушеного у заяві, не належить до повноважень Комісії, заява пересилається за належністю відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації, політичній партії, іншому об'єднанню громадян, посадовій чи службовій особі в строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Порядок розгляду і опрацювання звернень, поданих до Комісії, визначено частинами 5-7 статті 15 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», розділом VI Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженою постановою Комісії від 26 квітня 2005 року № 72 (зі змінами) (далі - Регламент), та Інструкцією з діловодства Центральної виборчої комісії, затвердженою постановою Комісії від 13 лютого 1998 року № 70 у редакції згідно з постановою Комісії від 30 листопада 2001 року № 50 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.1 статті 15 Закону заяви та скарги, подані до Комісії, розглядаються у порядку, встановленому цим та іншими законами, а також Регламентом Центральної виборчої комісії.

Заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму та стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п'яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією (ч.2 статті 15 Закону).

Частиною 5 статті 15 Закону встановлено, що заява, подана до Комісії, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії.

За підсумком попереднього розгляду заяви член Комісії може рекомендувати Комісії розглянути її на засіданні Комісії та прийняти рішення з приводу такої заяви (ч.6 статті 15 Закону).

Згідно ч.7 статті 15 Закону якщо заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені.

Статтею 29 Закону визначено повноваження члена Комісії.

Так, відповідно до пунктів 1-3 та 8 ч.2 вказаної статті Закону член Комісії, зокрема, готує питання на розгляд Комісії, бере участь у розгляді та обговоренні питань порядку денного засідання Комісії; за рішенням Комісії або в окремих випадках за розпорядженням Голови Комісії представляє Комісію у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, виборчими комісіями, комісіями з референдумів, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями; розглядає заяви суб'єктів виборчого процесу та процесу референдуму а також здійснює інші повноваження відповідно до Закону та інших законів України.

Пунктом 3 ч.2 статті 29 Закону визначено, що член Комісії при здійсненні повноважень має право вносити пропозиції (вимоги) стосовно виборчого процесу чи процесу референдуму, що є обов'язковими до розгляду.

Судом встановлено, що за ініціативи члена Комісії ОСОБА_4 порушене в заяві кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 від 23 лютого 2019 року питання попередньо було предметом обговорення на нараді членів Центральної виборчої комісії.

Статтею 21 Регламенту визначено, що одержані Комісією звернення в день реєстрації подаються Голові Комісії, який дає відповідні доручення членам Комісії та працівникам Секретаріату Комісії, Служби розпорядника Реєстру щодо їх попереднього розгляду та надання відповіді.

Так, згідно ч.5-7 статті 15 Закону заява, подана до Комісії за дорученням Голови Комісії, або одного з його заступників попередньо розглядається членом Комісії, а за підсумком попереднього розгляду заяви член Комісії може рекомендувати Комісії розглянути її на засіданні Комісії та прийняти рішення з приводу такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що Головою Комісії ОСОБА_8 було надано доручення члену Комісії ОСОБА_4, а також керівникам управлінь Секретаріату Комісії ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 попередньо розглянути заяву позивача для відповідного реагування згідно з частинами п'ятою - сьомою статті 15 Закону.

Член Комісії вивчає порушені у зверненні питання та готує пропозиції щодо його розгляду. За підсумками розгляду звернення член Комісії доповідає Голові Комісії щодо доцільності внесення питання на розгляд Комісії. У разі визнання такої доцільності цей член Комісії готує відповідний проект постанови, до якого долучає всі необхідні документи та матеріали, а також перелік осіб, які повинні бути викликані (запрошені) на засідання Комісії (стаття 22 Регламенту).

Отже, з наведених вище норм Закону та Регламенту вбачається, що даними нормативно-правовими актами передбачено саме право, а не обов'язок члена Комісії рекомендувати Комісії розглянути заяву на її засіданні та прийняти рішення з приводу такої заяви за певних обставин.

Разом з тим, якщо заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені (ч.7 статті 15 Закону, ч.2 статті 23 Регламенту), що і було зроблено в розглядуваному випадку.

Частиною 16 статті 10 Регламенту визначено, що в разі необхідності Комісія може проводити наради, які є однією з організаційних форм її діяльності. Наради проводяться у приміщені Комісії з метою попереднього розгляду та обговорення питань для включення до порядку денного Комісії без ухвалення рішень з таких питань. У нарадах беруть участь не менше двох третин передбаченого Законом складу Комісії та в разі потреби працівники Секретаріату, патронатної служби Комісії, Служби розпорядника Реєстру.

Інші особи можуть бути присутніми на нараді виключно на запрошення або з дозволу Комісії, а також у випадках, визначених законами України.

Так, за ініціативи члена Комісії ОСОБА_4 порушене в заяві кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 від 23 лютого 2019 року питання попередньо було предметом обговорення на нараді членів Центральної виборчої комісії 27 лютого 2019 року, на якій був також присутній уповноважений представник кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу ОСОБА_5, та за результатами саме колегіального обговорення вказаної заяви члени Комісії дійшли висновку, що вона не вимагає в подальшому прийняття колегіального рішення і член Комісії може надати відповідь заявнику одноособово від свого імені.

Таким чином, членом Центральної виборчої комісії ОСОБА_4 виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом та Регламентом, листом від 27 лютого 2019 року № 21-36-1335 надано обґрунтовану відповідь кандидату на пост Президента ОСОБА_2, в якій зазначено, що у зв'язку з тим, що в Комісії відсутні повноваження стосовно проведення перевірки викладених у заявах чи повідомленнях відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, прийняття за ними рішень, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності, а також те, що за результатами обговорення на нараді Комісії 27 лютого 2019 року його заяви Комісія дійшла висновку, що вона не вимагає прийняття рішення і член Комісії може надати відповідь заявнику від свого імені, викладену інформацію взято до уваги Комісією, а звернення надіслано до Національної поліції України з проханням поінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати її розгляду.

Згідно статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень Національної поліції належить вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Отже, у Комісії відсутні повноваження щодо проведення перевірки наведених позивачем у заяві відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, натомість такі повноваження має Національна поліція.

Зважаючи на вказану норму, а також прохання позивача про звернення до Національної поліції України для відповідного реагування, листом від 27 лютого 2019 року № 21-27-1334 за підписом члена Центральної виборчої комісії ОСОБА_4 зазначену заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 було надіслано до Національної поліції України щодо перевірки викладених у ній обставин та відповідного реагування з проханням повідомити заявника та Центральну виборчу комісію щодо результатів розгляду вказаної заяви.

В судовому засіданні представник позивача послався на п.4 ч.3 статті 56 Закону України «Про вибори Президента України», згідно якої Центральна виборча комісія оголошує попередження кандидату на пост Президента України та партії, яка його висунула, у разі, якщо кандидат на пост Президента України, який займає посаду, у тому числі за сумісництвом, в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим чи в органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, у закладах, установах, організаціях, у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, залучав або використовував для проведення передвиборної агітації підлеглих йому осіб, службовий транспорт, зв'язок, устаткування, приміщення, інші об'єкти та ресурси за місцем роботи.

Колегія суддів критично відноситься до такого посилання, оскільки в заяві ОСОБА_2, поданій до Центральної виборчої комісії не містилося вимог щодо застосування до буд-яких осіб попередження на підставі вказаної норми.

З аналізу наведених вище норм законодавства колегія суддів дійшла висновку, що законодавством не передбачено обов'язку Комісії здійснювати розгляд саме всіх звернень на засіданнях Комісії та приймати колегіальні рішення за результатами їх розгляду. Законом та Регламентом передбачена можливість одноособового розгляду заяви членом Комісії, у зв'язку з чим надання заявникові відповіді членом Комісії без здійснення колегіального розгляду заяви ОСОБА_2 на засіданні Комісії є правомірним та узгоджується з положеннями Закону та Регламенту.

Відтак, наявність будь-якої протиправної бездіяльності Комісії щодо нерозгляду вказаної заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 судом не встановлена, матеріалами справи не підтверджена.

За таких обставин колегія суддів вважає, що правових підстав для задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії щодо не розгляду заяви кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 від 23 лютого 2019 року про існування єдиної незаконної схеми, яка направлена на підкуп виборців в інтересах кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 9 статті 273 КАС України, суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою передбачено сплату судового збору за ставкою, що становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на момент звернення до суду 768,40 грн.).

За приписами статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Враховуючи що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не було сплачено, колегія суддів відповідно до приписів статті 139 КАС України дійшла висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 250, 268, 269, 271, 273, 277, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності ЦВК щодо не розгляду заяви - відмовити.

Стягнути з кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 (код платника податків НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (рахунок № 1055, отримувач - Управління Казначейства у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 899998) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку частини 1 статті 272 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк через Шостий апеляційний адміністративний суд в порядку, встановленому частиною 2 статті 278 КАС України та підпунктом 15.5 пункту 15 Перехідних положень КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк Віталій Васильович

Судді: Мєзєнцев Євген Ігорович

Чаку Євген Васильович