Справа № 160/1268/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Справа № 160/1268/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Центробуд до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 660-п від 05.02.2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Центробуд до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Ухвалою суду від 11.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/1268/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Центробуд до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 660-п від 05.02.2019 року, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засіданні на 22.02.2019 року.
22.02.2019 року розгляд справи відкладено до 05.03.2019 року.
Ухвалою суду від 05.03.2019 року закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.03.2019 року.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ТОВ «Центробуд» зареєстроване 03.03.2003 року та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Зі змісту цього запиту вбачається, що контролюючим органом було виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Центробуд» даних податкового кредиту по взаємовідносинам з:
ТОВ «Центробуд» отримано цей запит контролюючого органу 30.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, 27.12.2017 з метою вручення наказу та ознайомлення з направленням на перевірку посадовою особою ГУ ДФС у Дніпропетровській області було здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «Центробуд», але контролюючим органом було встановлено, що посадові особи ТОВ «Центробуд» у офісі відсутні, працівники підприємства надали інформацію, що головний бухгалтер підприємства знаходиться у відпустці, а директор вибув по робочим питанням за межі ОСОБА_3. Наказів відпустку головного бухгалтера та відрядження директора не було надано. А номери телефонів ТОВ «Центробуд» не відповідали. Зазначені факти унеможливили проведення перевірки у термін, визначений наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.02.2019 року №660-п.
З приводу цього факту відповідачем було складено відповідний акт від 06.02.2019 року №56/04-36-14-20/32264891 про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Центробуд», у зв'язку з відсутністю його посадових осіб за податковою адресою.
Так, не погодившись з наказом відповідача від 660-п від 05.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Центробуд», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи цей спір, суд враховує такі обставини.
За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Згідно наявної в матеріалах справи копії наказу №660-п від 05.02.2019 року, наказ видано на підставі пп.19-1.1 п.19-1.1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75.1.2, п.75.1 ст.75 пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями.
Так, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до положень пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7).
Тобто, стаття 16 Податкового кодексу України передбачає обовязок платника податків надавати документи контролюючому органу лише у випадку надходження належним чином оформленої письмової вимоги у випадках, визначених законодавством.
Порядок оформлення такої письмової вимоги контролюючим органом та підстави для її направлення визначені приписами статті 73 ПК України.
Пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
У звязку з викладеним, відповідач на підставі пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.4 пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, просив надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених у запитах фактів, у тому числі і за переліком зазначеним у запитах.
Отже, у запитах були зазначені такі обовязкові реквізити, як підстави для надіслання запиту (вказана конкретна норма закону, виявлені недостовірності та інформацію, яка це підтверджує), зазначено конкретні періоди декларування, визначений перелік інформації та документів, що запитуються.
Щодо доводів позивача про відсутність у запиті конкретного факту який свідчить про порушення позивачем вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача або факту, що свідчив би про недостовірність даних, що містяться у податкових звітностях, поданих платником податків суд вважає, що у запитах відповідача наведені обставини, які на думку податкового органу можуть свідчити про факти порушень і недостовірність даних і саме для підтвердження чи спростування таких припущень (у разі не надання пояснень та їх документального підтвердження) і передбачено право податкового органу призначити перевірку.
Отже, відповідачем була виконана вимога пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України щодо зазначення у запитах підстав для їх надіслання із зазначенням інформації, яка це підтверджує.
З огляду на наведене, позивач зобовязаний був надати наявну в нього запитувану інформацію та відповідні документальні підтвердження, проте на жодний із запитів затребувана інформація і документи надані не були, що свідчить про невиконання позивачем його обовязку, передбаченого податковим законодавством.
Отже, оскільки позивачем не були надані документальні підтвердження в повному обсязі на письмові запити відповідача, у останнього були наявні передбачені підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстави для призначення документальної позапланової перевірки по взаємовідносинам позивача із зазначеним контрагентом.
Окремі дефекти оформлення запиту про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) не можуть розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого запиту можна ідентифікувати фактичну підставу для здійснення цього запиту.
Крім того, зі змісту поданих контролюючим органом запитів вбачається, що фактичною підставою для здійснення запитів стало виявлення недостовірності даних, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Делайн Груп» у загальній сумі 598 487,38 гривень.
З урахуванням вищевикладеного, у відповідача були наявні передбачені підстави для призначення документальної позапланової перевірки по взаємовідносинам позивача із зазначеним у наказі № 660-п від 05.02.2019 року контрагентом.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно із пунктом 3 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, зясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Центробуд до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 660-п від 05.02.2019 року.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Центробуд до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 660-п від 05.02.2019 року відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В ОСОБА_1