Справа № 2140/1683/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1683/18

Категорія:8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Крусяна А.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області, а саме: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08 серпня 2017 року № та № .

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як під час проведення перевірки податковим органом належним чином встановлено відсутність у позивача ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та факт проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено фактичну перевірку рибного магазину «Елена», який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Торгова, за результатами якої 20 липня 2016 року складено акт перевірки №237/21/22/РРО/НОМЕР_2.

В свою чергу, відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки ФОП ОСОБА_2 порушено п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме проведено розрахункові операції без застосування РРО.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 порушено ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснено роздрібну торгівлю алкогольними наяпоями без придбання відповідної ліцензії.

При цьому, за наслідком виявлення вищезазначених порушень, податковим органом 08 серпня 2017 року складено та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення, а саме: № , яким відносно позивача застосовано штрафні санкції за порушення п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у сумі 1,00 грн.; № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у сумі 17 000, 00 грн.

Не погоджуючись з отриманими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так податковим органом не доведено факту здійснення позивачем своєї господарської діяльності у магазині «ЕЛЕНА», а тому на нього безпідставно накладено штрафні санкції оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1. ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 80.4. ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п. 80.7. ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п. 81.1. ст. 80 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Колегією суддів встановлено, що наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 01 липня 2016 року призначено проведення фактичної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 у рибному магазині «ЕЛЕНА», що розташований за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Торгова.

При цьому, за наслідком проведення фактичної перевірки на вказаному об'єкті податковим органом встановлено факт здійснення ФОП ОСОБА_2 розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, а також факт продажу підакцизних товарів без відповідної ліцензії.

Між тим, допитана судом першої інстанції у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона дійсно орендувала магазин «ЕЛЕНА» в 2012 та 2013 році у ФОП ОСОБА_3, разом з іншим магазином «Риба», який знаходиться на вул. Набережна-Жовтнева у смт. Лазурне.

Також, ОСОБА_2 зазначено, що у 2016 році вона не здійснювала господарську діяльність у рибному магазині «Елена», а також не наймала продавця ОСОБА_4, яка була присутня під час проведення спірної перевірки.

При цьому, допитана судом першої інстанції у якості свідка продавець ОСОБА_4 підтвердила, що вона у 2016 році неофіційно працювала нетривалий термін у рибному магазині без назви у смт. Лазурне та пам'ятає факт проведення спірної перевірки.

Також, ОСОБА_4 зазначила, що вона працювала у чоловіка на ім'я ОСОБА_5 та не знає ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що в магазині висіли документи на невідому їй жінку підприємця, які зі слів чоловіка, який її найняв, залишились від попереднього орендаря.

Крім того, судом першої інстанції допитано у якості свідків посадових осіб податкового органу, які здійснювали фактичну перевірку магазину «ЕЛЕНА».

В даному випадку, допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, викладені в акті перевірки та пояснили, що ОСОБА_2 не була присутня під час перевірки.

При цьому, допитаний ОСОБА_6 зазначив, що при перевірці був присутній продавець, яка підтвердила, що вона працює у ОСОБА_2, крім того, в магазині знаходились копії документів на ФОП ОСОБА_2, які висіли на стіні.

Крім того, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного рішення податковим органом, як суб'єктом владних повноважень, що заперечує проти задоволення позовних вимог, направлено запит № 3266/10/21-22-10-03 від 15 серпня 2017 року до ПП ОСОБА_3 щодо підтвердження факту винаймання позивачем належного йому магазину «ЕЛЕНА», що розташований за адресою: вул. Набережна-Жовтнева, смт. Лазурне, Скадовський р-н, Херсонської обл. (а.с. 160).

При цьому, податковим органом надано лист ПП ОСОБА_3 № 5 від 16 серпня 2017 року, у якому зазначено, що позивач дійсно винаймав у 2016 році нежитлове приміщення для розміщення рибного магазину по вул. Набережна-Жовтнева у смт. Лазурне (а.с. 161).

В свою чергу, на вказаному листі наявна мокра печатка ПП ОСОБА_3, вхідний штамп ГУ ДФС у Херсонській області № 431/ФОП від 18 серпня 2017 року, а також резолюції керівника.

При цьому, позивачем у межах спірних правовідносин не заперечується факт здійснення господарської діяльності у магазині, що знаходиться за адресою: вул. Набережна-Жовтнева, смт. Лазурне, Скадовський р-н, Херсонської обл.

Проте, як зазначалось колегією суддів вище, у межах спірних правовідносин податковим органом встановлено факт здійснення позивачем спірної господарської діяльності у магазині «ЕЛЕНА», що знаходить по вул. Торговій, а не по вул. Набережна-Жовтнева, як зазначено у відповідному запиті.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття у якості доказу листа ПП ОСОБА_3 № 5 від 16 серпня 2017 року (а.с. 70), який також направлено як відповідь на запит № 3266/10/21-22-10-03 від 15 серпня 2017 року, так як його зміст відрізняється від змісту вищевказаного листа ПП ОСОБА_3 з аналогічними реквізитами.

При цьому, на вказаному листі відсутня мокра печатка ПП ОСОБА_3 та вхідний реєстраційний штамп ГУ ДФС у Херсонській області.

Більш того, колегія суддів вважає, що відповідні дії податкового органу щодо встановлення місця здійснення позивачем своєї господарської діяльності мали здійснюватись перед проведенням його фактичної перевірки, а не через рік після накладення оскаржуваних штрафних санкцій.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у справах з приводу оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративним судом не вирішується питання щодо доцільності притягнення особи до відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення або відмовити у цьому.

В даному випадку, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В свою чергу, податковим органом, як суб'єктом владних повноважень, в порушення вищевказаних приписів, не надано, а судом не зібрано, належних доказів, що підтверджують факт здійснення позивачем своєї господарської діяльності саме за перевіряємою адресою.

В свою чергу, з акту проведеної перевірки також неможливо достовірно встановити факт здійснення позивачем спірної господарської діяльності за адресою проведення перевірки.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що податковим органом порушено порядок проведення фактичної перевірки позивача, а як наслідок визнано протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Крусян А.В. Шляхтицький О.І.