Справа № 826/13796/18
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2019 року

м. Київ

справа №826/13796/18

адміністративне провадження №П/9901/825/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М.,

суддів Коваленко Н.В., Гімона М.М., Анцупової Т.О., Стародуба О.П.

за участі секретаря судового засідання Вишняка О.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Погребняка С.П.

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. 27.08.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18.07.2018 №318дп-18 "Про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1";

- поновити в органах прокуратури на посаді прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1 з 30.07.2018;

- стягнути з прокуратури Чернівецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2018 матеріали позовної заяви передано за підсудністю на розгляд до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

3. 19.11.2018 від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшов відзив на позовну заяву.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Наказом Прокуратури Чернівецької області від 23.03.2017 № 115-к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області з 27.03.2017.

5. 18.11.2017 відділом досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №20000164, порушене відносно ОСОБА_1

6. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

7. 20.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що виразилось в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

8. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 до ОСОБА_1 застосовано запобіжних захід у виді тримання під вартою; 29.12.2017 звільнено з під варти у зв'язку з внесенням застави; 16.01.2018 ОСОБА_1 відсторонено від посади.

9. Наказом прокуратури Чернівецької області від 05.02.2018 № 62-к ОСОБА_1 відсторонено від посади строком на два місяці з 16.01.2018.

10. 20.12.2017 до прокуратури Чернівецької області надійшло повідомлення від керівника Кіцманської місцевої прокуратури, що 20.12.2017 ОСОБА_1 не вийшов на роботу, у зв'язку з його затриманням ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України. Це стало підставою початку проведення з 20.12.12017 службового розслідування щодо ОСОБА_1, про що його повідомлено листом від 10.01.2018.

11. Службове розслідування завершено 20.02.2018. За результатами складено висновок. Комісія дійшла висновку, що в діях прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 можуть вбачатись порушення вимог пунктів 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру», тобто вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості, незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, Присяги прокурора, що є підставами для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

12. Під час проведення службового розслідування до Генеральної прокуратури України скеровувався запит від 27.12.2017 № 11-724вих-17 про надання копій окремих матеріалів кримінального провадження розпочатого щодо ОСОБА_1 Надано копії таких документів: протокол затримання від ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомлення про підозру від 20.12.2017, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017.

13. Також в ході службового розслідування опитано дружину ОСОБА_1, відібрано пояснення керівника Кіцманської місцевої прокуратури. Опитати ОСОБА_1 не виявилось можливим, оскільки на той час щодо нього судом було обрано запобіжний захід.

14. З наданих матеріалів кримінального провадження, зокрема, слідує, що ОСОБА_1 здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальних провадженнях №0000354 від 26.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та №0000399 від 01.09.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

На думку слідства, він розробив схему, спрямовану на одержання від ОСОБА_4 для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та його рідного брата ОСОБА_5 дій, а саме за укладення з обвинуваченими угод про визнання винуватості, визначення основного покарання із звільненням від його відбуття з випробовуванням. До вчинення вказаного ОСОБА_1 залучив свого знайомого ОСОБА_6

06.12.2017 ОСОБА_6 за його вказівками зустрівся з ОСОБА_4 та повідомив, що для того, щоб ОСОБА_1 було ініційовано питання про призначення ОСОБА_4 та його брату ОСОБА_5 покарання із звільненням з випробовуванням, йому необхідно передати талони на пальне, комплект автомобільних шин, грошові кошти в сумі 12 тис. грн. в якості завдатку. Також ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_1 після отримання вказаного завдатку повідомить про суму основної неправомірної вигоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 18.00 год., ОСОБА_1 на автомобілі під його керуванням разом з ОСОБА_6 під'їхали до ОСОБА_4, який знаходився поблизу залізничного вокзалу м. Вижниця. В ході зустрічі ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_4, що для вирішення питання про призначення йому та його брату ОСОБА_5 покарання та подальшого звільнення від його відбування з випробовуванням, йому необхідно надати через ОСОБА_6. неправомірну вигоду, про яку вказував останній у вигляді чотирьох автомобільних шин та грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Крім того, ОСОБА_1 наголосив ОСОБА_4, щоб він виконував всі вказівки ОСОБА_6

ОСОБА_6, перебуваючи на території автомийки у м. Вижниця, поклав чотири автомобільні шини до свого автомобіля та забрав гроші в сумі 3000 доларів США. Таким чином, одержав від ОСОБА_4 для ОСОБА_1 неправомірну вигоду.

15. 06.03.2018 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов'язків прокурора Чернівецької області Мусцети І.В. про вчинення прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. До дисциплінарної скарги додано матеріали, що підтверджують зміст скарги.

16. Рішенням № 377дс-18 від 21.03.2018 відкрито дисциплінарне провадження, копію якого ОСОБА_1 отримав 21.03.2018.

17. Згідно з письмовими поясненнями прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 від 18.04.20178, які він надавав члену Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7, ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненні злочину. Докази його вини ґрунтуються на показах потерпілого з яким він взагалі не зустрічався, не вимагав у нього коштів за виконання певних дій, що входили до його обов'язків як прокурора. В основу підозри слідчим покладено ряд припущень, які нічим не підтверджуються. До уваги не взято, що предметом неправомірної вигоди є кошти, комплект автомобільних шин, талони на пальне. Натомість ОСОБА_1 не мав в користуванні транспортного засобу, а в посередника ОСОБА_6, якого було затримано із зазначеними коштами, є цивільно-правові відносини із родичами потерпілого, які підтверджуються розписками.

18. Супровідним листом № 25/1/1-34513-17 від 14.05.2018 прокурор відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури на запит члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7 надав копії матеріалів кримінального провадження на 109 арк. Крім того, повідомлено, що відповідно до ч. 3 ст. 254 КПК України виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них не допускається. Проте можливо ознайомитись з ними, оскільки такі знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000164.

19. У зв'язку з цим, член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7 листом від 17.05.2018 просив забезпечити ознайомлення з протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них.

20. За результатами вивчення протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо, відео контроль особи від 21.12.2017, спостереження за особою від 21.12.2017) у кримінальному провадженні № 0000164, ОСОБА_7 склав довідку .

21. 05.06.2018 член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7 за результатами перевірки обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі, склав висновок №11/2/4-377дс-82дп-18, яким запропоновано за грубе порушення правил прокурорської етики прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

22. 18.07.2018 на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, в якому приймав участь ОСОБА_1, його представник - адвокат ОСОБА_8, прийнято рішення №318дп-18 "Про накладення на прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення", яким вирішено притягнути його до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

23. У рішенні зазначено, зокрема, що вивченням протоколів негласних слідчих дій у кримінальному провадженні №0000164 встановлено, що у розмові ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17.57 год. з обвинуваченим ОСОБА_4 прокурор ОСОБА_1 висловлювався наступним чином: «Ти чого людей не слухаєш? Ви звернулися до чоловіка, звернулися. Каже Вам чоловік щось робити, значить треба це робити. Це є особиста вказівка керівництва. Якщо Ви хочете щось зі ОСОБА_7 рішити, то тільки через … тим, що я тобі сказав. Бо він сказав, інакше ніхто за ОСОБА_7 не буде говорити».

24. Згідно з рішенням дисциплінарний проступок полягає в тому, що прокурор ОСОБА_1 протягом грудня 2017 року вступив у позаслужбові стосунки з обвинуваченим ОСОБА_4, в якому він підтримував публічне обвинувачення, що проявилось у наданні правових консультацій з приводу можливості уникнення реальної міри покарання у виді позбавлення волі. Цими діями прокурор вчинив дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру», тобто одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

25. 30.07.2018 прокуратурою Чернівецької області винесено наказ №460-к, яким застосовано до прокурора Кіцмарської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури (п.6 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру"). Підставою винесення даного наказу стало рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18.07.2018.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

26. ОСОБА_1 вважає, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, на підставі якого його звільнено з посади, є необґрунтованим, надто суворим та таким, що неправильно кваліфікує дії ОСОБА_1 як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. Комісією не взято до уваги і не надано оцінки показам самого ОСОБА_1, ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1, їдучи ІНФОРМАЦІЯ_1 на вокзал, не знав з ким він має зустрітись та не міг знати, що ця особа знаходиться у статусі обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні.

Крім того, усі висновки про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку ґрунтуються лише на протоколах негласних слідчих дій, які згідно з статтями 254-257 КПК України не можуть використовуватись для доказування факту вчинення адміністративного чи дисциплінарного правопорушення.

Використання Комісією матеріалів кримінального провадження, в яких вказано, що ОСОБА_1 розробив злочинну схему, спрямовану на отримання неправомірної вигоди, свідчить про наявність наперед сформованого у Комісії до ОСОБА_1 ставлення та рішення про наявність в його діях дисциплінарного проступку.

Вважає, що в основу рішення покладено виключно факт єдиної зустрічі ОСОБА_1 з особою, що мала статус обвинуваченої в іншому провадженні. Проте, на його думку, сам факт такої зустрічі свідчить про малозначність вчиненого. Відтак, до нього застосовано найсуворішу санкцію, що не відповідає тяжкості вчиненого проступку.

27. Від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач посилається на безпідставність доводів позивача, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

28. Вина прокурора ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили, у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», тобто вчинення дій, що порочать звання прокурора. Підривають авторитет органів прокуратури і викликають сумнів у об'єктивності, неупередженості, незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури. Разом з тим, у діях ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

29. Встановлені під час перевірки факти мають значення виключно для прийняття рішень у межах компетенції Комісії та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

30. Під час дисциплінарного провадження не надавалась оцінка доказам, отриманим під час кримінального провадження та обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас відомості, необхідні Комісії для здійснення своїх повноважень можуть бути отримані з будь-яких джерел в порядку, встановленому законом.

31. Твердження позивача про те, що матеріали негласних слідчих дій за відсутності пред'явлення особі підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності вироку, не можуть бути доказами в дисциплінарному провадженні є необґрунтованими, оскільки ч. 6 ст. 46 Закону України "Про прокуратуру" надає право члену КДКП ознайомлюватись з документами, що стосуються предмета перевірки.

32. Відповідач вважає, що матеріали кримінального провадження, використані Комісією, є необхідними для проведення досудового розслідування. Тому на них взагалі не можуть поширюватись вимоги ст. 255 КПК України. Крім того, Комісія не є учасником кримінального провадження, тому відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 та глави 3 КПК України не може підпадати під дію правил, встановлених КПК України.

33. Щодо застосування Комісією найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, то Комісія має право на власний розсуд визначити вид дисциплінарного стягнення залежно від скоєного проступку. Оскільки дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_1 носить характер грубого порушення, це є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

34. Позивач відзиву на заперечення відповідача не подавав.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

35. Оцінивши докази, наведені сторонами аргументи на обґрунтування позову та заперечень, Суд дійшов наступних висновків.

36. Предметом доказування в цій справі є правомірність застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів прокуратури.

37. Правовідносини, пов'язані з проходженням служби працівниками органів прокуратури, регулюються Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, Кодексом професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 №123, Кодексом професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженим всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017.

38. Відповідно до пунктів 5, 6 частини першої статті 43 цього Закону прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури (пункт 5); систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункт 6).

Згідно з частиною 2 цієї статті притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

39. Згідно з статтею 44 цього ж Закону органом, що здійснює дисциплінарне провадження є Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

40. У відповідності до частини 1 статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

41. Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (ч. 4).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (ч. 10).

42. Згідно з частинами 1 і 2 статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб

(частина 5).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (частина 6).

43. Статтею 48 Закону №1697-VII при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

44. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури

45. Під час дисциплінарного провадження встановлено, що прокурор ОСОБА_1, здійснюючи процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях №0000354 від 26.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та №0000399 від 01.09.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, вступив у позаслужбові стосунки з обвинуваченим ОСОБА_4 (на залізничному вокзалі м. Вижниця). До вчинення цього правопорушення ОСОБА_1 залучив свого знайомого ОСОБА_6, через якого слід було надати неправомірну вигоду. Своїми діями прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури. Виходячи з наявних документів, зібраних під час перевірки, ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності на підставі пунктів 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України "Про прокуратуру".

46. За результатами перевірки дисциплінарної скарги про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, розглянувши висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_7, Комісія прийняла рішення № 318дп-18 від 18.07.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

47. Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку, який ставиться у провину ОСОБА_1, полягає у тому, що протягом грудня 2017 року він вступив у позаслужбові відносини з обвинуваченим, щодо якого ОСОБА_1 здійснював процесуальне керівництво, що проявилось у наданні правових консультацій з приводу можливості уникнення реальної міри покарання у виді позбавлення волі.

48. Тому правова оцінка діям та обставинам, встановленим в рамках кримінального провадження №20000164, порушеного відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, виходить за межі цього судового розгляду.

49. Як вбачається із Рішення № 318дп-18 від 18.07.2018, вчинення позивачем дій, які розцінені як дисциплінарний проступок, підтверджено матеріалами дисциплінарного провадження, перевірені Комісією при його прийнятті. При цьому зміст Рішення свідчить також про те, що Комісія враховувала пояснення, надані ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_8

50. Оцінивши наявні у справі докази та пояснення позивача в судовому засіданні, зокрема витяг з протоколу № 36 від 18.07.2018, колегія суддів встановила, що сам факт зустрічі з ОСОБА_4 на залізничному вокзалі у м. Вижниця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не заперечує. Проте зміст розмови не пригадує.

51. Наявні в дисциплінарному провадженні докази, зокрема, протоколи про результати проведення негласної слідчої дії «Аудіо-, відео контролю особи» від 21.12.2017, які відображають зміст розмови ОСОБА_1 із ОСОБА_4, яка відбулась ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17 год. 57 хв. 38 сек. дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 дійсно вступив в позаслужбові відносини з ОСОБА_4 та обговорював з ним результати досудового розслідування у кримінальному провадженні.

52. Окрім того, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «Спостереження за особою» від 21.12.2019 зафіксовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 16.58 год. ОСОБА_6 зупинив автомобіль на території автозаправної станції «АМР», що знаходиться на виїзді з м. Вижниця. Приблизно о 17.14 год. на автозаправну станцію заїхав автомобіль, із-за керма якого вийшов ОСОБА_4 та підсів за пасажира до ОСОБА_6 Приблизно о 17.45 год. ОСОБА_4 повернувся у свій автомобіль, а ОСОБА_6 проїхав у центральну частину м. Вижниця та припаркував автомобіль біля узбіччя на вул. Українській. Далі пішки він пройшов на вул. Гагаріна на підсів за пасажира в автомобіль, який щойно під'їхав і за кермом якого сидів ОСОБА_1 Далі вони проїхали по м. Вижниця навколо кварталу та зупинилися у темному провулку з боку вул. Пушкіна біля приміщення прокуратури. Протягом близько 6-ти хвилин чоловіки спілкувалися на вул. Вокзальна, не виходячи з автомашини, після чого проїхали біля будівлі вокзалу м. Вижниця. На цьому місці знаходився ОСОБА_4 приблизно о 17.15 год. ОСОБА_1 опустив вікно водійських дверцят свого транспортного засобу та покликав до себе ОСОБА_4 Останній підійшов до ОСОБА_1, а ОСОБА_6 вийшов з автомобіля і стояв поруч, уважно роздивляючись навколо. Протягом близько 2-3 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спілкувались між собою ОСОБА_6 присів до транспортного засобу ОСОБА_1 за пасажира та зробив гучніше радіо. Закінчивши розмову ОСОБА_1 на автомобілі разом з ОСОБА_6 проїхали до перехрестя вул. Гагаріна та Української. Тут чоловіки розпрощалися.

53. Дослідивши зібрані в ході дисциплінарного провадження матеріали, КДКП дійшла висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 кримінального та (або) корупційного правопорушення не встановлено вироком суду, натомість Комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 грубо порушив норми прокурорської етики, вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за пунктами 5 і 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.

54. Отже, безпідставними є доводи позивача щодо передчасного притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідачем з мотивів не встановлення його вини вироком суду, оскільки фактично ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності не за вчинення кримінального або корупційного правопорушення, а за вчинення інших дій, - позаслужбові відносини з особою обвинуваченого щодо якого прокурор ОСОБА_1 здійснював процесуальне керівництво.

55. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду відхиляє доводи позивача про те, що копії матеріалів кримінального провадження, а саме протоколів негласних слідчих дій, отримані КДКП незаконно, у порядку не передбаченому законодавством, що унеможливлює їх використання під час здійснення дисциплінарного провадження.

56. Відповідно до частини першої статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

57. Як убачається з матеріалів справи, член КДКП ОСОБА_7 звертався до прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури з письмовим запитом про забезпечення ознайомлення з протоколами негласних слідчих дій, додатками до них, оскільки відповідно до ч.3 ст. 254 КПК України виготовлення копій таких протоколів не допускається.

58. Таким чином, використання зазначених матеріалів кримінального провадження, шляхом ознайомлення членом КДКП здійснено у відповідності з вимогами КПК України з дозволу прокурора, відтак правомірно використані у дисциплінарному провадженні.

59. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №9901/14/17.

60. Також, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 18.07.2018 № 318дп-18 Комісія не вирішувала питання про обґрунтованість підозри в межах кримінального провадження, а лише перевірила викладені у скарзі обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів прокуратури та наявності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку. Встановлені в ході дисциплінарного провадження Комісією факти і з'ясовані обставини мають значення тільки для прийняття рішень КДКП в рамках своєї компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні адміністративних або кримінальних правопорушень.

61. Верховний Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

62. Отже, Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, хоч і прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

63. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та від 2 жовтня 2018 року у справі №9901/454/18.

64. Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов'язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

65. Пунктом 2 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VII передбачено, що до затвердження всеукраїнською конференцією прокурорів Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів застосовуються положення Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, схваленого Всеукраїнською конференцією працівників прокуратури 28.11.2012 та затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 № 123.

66. Статтею 18, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, визначено, що працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб. У разі явного порушення закону, очевидцем якого став працівник прокуратури, він вживає усіх можливих, передбачених законодавством заходів для припинення протиправних дій та притягнення винних осіб до відповідальності. Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс. Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури з метою ухилення від відповідальності.

67. З аналізу наведених норм вбачається, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників органів прокуратури. Приймаючи присягу прокурор ОСОБА_1 зобов'язався присвятити свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягнув неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінним виконанням своїх службових обов'язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку, захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов'язки, з гідністю нести високе звання прокурора.

68. Позивач фактично не заперечив, а обставинами справи підтверджено обставини позаслужбової зустрічі та розмови з гр. ОСОБА_4 в позаслужбовий час, яка стосувалась надання правових консультацій з приводу можливості уникнення реальної міри покарання. На переконання Суду, це суперечить морально-етичним принципам, встановленим для співробітників органів прокуратури встановлених статтею 18, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

69. Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду вважає правильними висновки КДКП про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі пунктів 5 і 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», оскільки позаслужбові стосунки прокурора зі сторонніми особами, які мають відношення (зацікавленість) до цього кримінального провадження, та обговорення з ними кримінального провадження, у якому він був процесуальним керівником, суперечать нормам Закону «Про прокуратуру» та Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

70. Безпідставними є й доводи позивача, що Комісією під час прийняття рішення не було враховано ступінь вини позивача, обрано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, який не відповідає тяжкості вчиненого проступку, його позитивну характеристику, відсутність накладення на нього будь-якого виду дисциплінарного стягнення.

71. З огляду на зміст оскаржуваного Рішення, воно містить відомості про особу позивача, стаж його роботи, характеристику, відсутність дисциплінарних стягнень. Проте при вирішенні питання Комісія відповідно до діючого законодавства наділена дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє вказаному органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення в залежності від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до прокурорів обране ним дисциплінарне стягнення

72. Беручи до уваги наведене правове регулювання даних правовідносин, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням критеріїв правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені частиною другою статті 2 КАС України, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів від 18.07.2018 №318дп-18 "Про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1" та, відповідно, відсутність підстав для поновлення на посаді.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 18.07.2018 №318дп-18 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.03.2019.

Головуючий суддя Кравчук В.М.

Суддя Коваленко Н.В.

Суддя Гімон М.М.

Суддя Анцупова Т.О.

Суддя Стародуб О.П.