Справа № 363/5212/18
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.02.19 363/5212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою відповідача його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а тому порушив питання про скасування даної постанови та визнання дій поліцейського протиправними та незаконними.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова складена безпідставно, працівник поліції бездоказово наклав на нього адміністративне стягнення. Наполягав, що на момент перевірки поліцейським наявності у нього полісу обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобілем не керував, а лише стояв поряд з ним. При цьому правил дорожнього руху України не порушував, та учасником ДТП не був, що відповідно до законодавства виключає можливість перевірки наявності такого страхового полісу. У подальшому працівником поліції, розглянувши на місці зупинки транспортного засобу справу про адміністративне правопорушення, без доказів та без зясування всіх обставин справ, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. На підставі викладеного ОСОБА_3 просив скасувати постанову від 13.12.2018 серії НК № 083195, а також визнати дії поліцейського протиправними та незаконними.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та одночасно зазначив, що позовні вимоги підпримує в поному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 13 грудня 2018 року в м. Вишгород по вул. Кургузова, відповідачем згідно статей 33 і 284 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 083195 на ОСОБА_5, який 13.12.2018 року о 08 год. 00 хв. в м. Вишгород по вул.. Кургузова, водій ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом Renault Dokker днз. 1249 на синьому фоні, не маючи при собі поліса обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністравтине правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1. ґ. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи цю справу, суд зазначає, що згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

Відповідно до вимог ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте всупереч вказаних вимог закону, оскаржувана постанова не містить зазначення нормативно-правового акту, тобто пунктів ПДР України, який порушив ОСОБА_3 За таких умов вказана постанова не може вважатися законною.

В рішенні «ОСОБА_6 проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові невірно вказано прізвище правопорушника, як «Кірієнко» замість вірного «Кирієнко» та не зазначено серію та номер документа за допомогою якого встановлено його особу.

Судом встановлено, що дата народження та місце реєстрації правопорушника зазначені в оскаржуваній постанові співпадають з анкетними даними позивача, що підтверджується паспортом громадянина України серії СМ 836648 виданого Вишгородським РВ ГУМВС України в Київській області на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначене свідчить, що під час складання протоколу особа правопорушника належним чином не встановлювалася, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 вважає себе тією особою, яка зазначена в постанові.

Вказані обставини свідчать на користь ОСОБА_3 і спростовують обставини протоколу.

Крім того відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2. статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів здійснюється в ідповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

За таких умов, відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського предявити страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у двох випадках, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_3 дійсно керував автомобілем, як і не доведено наявності зазначених вище однієї з двох підстав для предявлення на вимогу поліцейського страхового полісу.

Відтак належні, достатні й допустимі докази на підтвердження того, що згадане правопорушення з боку позивача дійсно мало місце і, що він винен у його вчиненні суду не представлено.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП без достатніх правових підстав, а тому справу щодо ОСОБА_3 слід закрити.

Відтак судом встановлено підстави для задоволення позову в цій частині і захисту прав позивача.

Що стосується вимог позову в частині визнання дій поліцейського Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 протиправними, то підстав для цього не встановлено, коли суд має право прийняти тільки одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серія НК № 083195 від 13.12.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя