Справа № 360/367/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

про закриття провадження у справі

05 березня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/367/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Луганській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Луганській області від 16.01.2019 року №7 в/с про звільнення ОСОБА_1 за п. 1 статті 40 КЗпП України з посади заступника Управління поліції охорони в Луганській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Управління поліції охорони в Луганській області з 16.01.2019 року (а.с.3).

В підготовчому засіданні 05.03.2019 представник відповідача заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спірні відносини, які виникли між ОСОБА_1 та Управлінням поліції охорони в Луганській області є трудовим спором, а не спором, пов'язаним зі звільненням позивача з публічної служби, а отже спір повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Позивач та представник позивача погодились з позицією представника відповідача та просили суд закрити провадження у справі з розясненням права звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши думку сторін, розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 (а.с.4-5), учасник бойових дій (зворотній бік а.с.5).

Відповідно до інформації зазначеної у трудовій книжці серія БТ-ІІ №4624634, з 05.10.2017 ОСОБА_1 прийнятий на службу до Управління поліції охорони в Луганській області на посаду заступника начальника відповідно до наказу УПО №42о/с (а.с.6).

Вказана інформація кореспондується з інформацією зазначеною у наказі від 05.10.2017 №42 о/с (а.с.49).

16.01.2019 позивачем складено заяву, в якій просив звільнити у звязку із скороченням посади (а.с.54).

Позивач ознайомлений з повідомленнями позивача про вільні вакансії станом на 05.11.2018 (а.с.55), 08.11.2018 (а.с.56), 27.12.2018 (а.с.57), 16.01.2019 (а.с.58) та відповідно до наявного власного підпису позивача ОСОБА_1 відмовився.

16.01.2019 ОСОБА_1 звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП (скорочення штатів), підстава заява ОСОБА_1 від 16.01.2019, колдоговір, про що видано наказ №7 в/с (а.с.7).

Також відповідно до наказу ОСОБА_1 виплачено грошову компенсацію за 9 календарних днів невикористаної щорічної відпустки та вихідну допомогу згідно ст.44 КЗпП України (а.с.7).

Не погодившись із наказом Управління поліції охорони в Луганській області від 16.01.2019 року №7 в/с про звільнення ОСОБА_1 за п. 1 статті 40 КЗпП України з посади заступника Управління поліції охорони в Луганській області, позивач оскаржив його до суду.

Згідно з інформацією, зазначеною у витягу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29.01.2019 № Управління поліції охорони в Луганській області є органом державної влади з діяльністю у сфері охорони громадського порядку та безпеки (а.с.12-14).

При цьому наказом Національної поліції України від 07.07.2017 № 702 затверджено перелік змін в штатах органів і підрозділів поліції охорони, що додається. Посада заступника начальника Управління поліції охорони в Луганській області є посадою, що відноситься до цивільного персоналу (а.с.48, 48-зворотній бік).

Згідно наказу від 05.10.2017 № 42 о/с ОСОБА_1 був призначений заступником начальника Управління поліції охорони в Луганській області (а.с.49).

Отже, на підставі вказаних доказів судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу і обіймав посаду, яка станом на дату його прийняття, вже відносилась до цивільного персоналу. У звязку з цим суд дійшов висновку про те, що позивач не проходив публічну службу як особа рядового та начальницького складу в органах поліції, а працював на підставі трудового договору як вільнонайомний працівник.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 59 та ст. 64 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом розгляду в яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій в тому числі трудові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що позивач не проходив публічну службу як особа рядового та начальницького складу в органах поліції, а працював на підставі трудового договору як вільнонайомний працівник, то спірні правовідносини, що склалися між сторонами, є трудовими, на які розповсюджуються вимоги Кодексу законів про працю України (КЗпП України), і не пов'язані з проходженням позивачем публічної служби в установі відповідача, а тому справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Вирішуючи питання щодо належності даного спору до юрисдикції якого віднесено розгляд таких справ, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 КЗпП України Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 19 Цивільно-процесуального кодексу України (ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, судом встановлено, що даний спір є трудовим та повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства на підставі вимог ч.1 ст. 19 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Також, відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є трудовим спором, а не спором, повязаним зі звільненням позивача з публічної служби, а отже спір повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства Сєвєродонецьким міським судом Луганської області.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п.1 та п. 13 ст. 5 Закону України Про судовий збір розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, п.2 ч.2 ст.183, п. 1 ч. 1 ст. 238, ч. 1 ст. 239, 256, 294, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі №360/367/19 задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Розяснити позивачеві право на звернення з даним позовом до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_4