Справа № 2240/2763/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2763/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

07 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ у Хмельницькій області через грубе порушення ст.ст.22, 58 та 64 Конституції України щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% від суми грошового забезпечення;

- зобов'язати ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 у розмірі 79% грошового забезпечення з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМУ від 13.02.2018 №45, від 11.11.2015 №988;

- перераховану недоплату до пенсії виплатити однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 без будь-яких обмежень ".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі №822/872/18, позовні вимоги ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, вул. Північна, 21, с. Маків, Дунаєвецький район, Хмельницька область) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код 21318350, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року згідно з наданою Головою ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області довідки від 31.05.2017 року №72/121/49-17. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року згідно з наданою довідкою Голови ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області від 31.05.2017 року №72/121/49-17.

Однак, при проведенні перерахунку, відповідач всупереч вимогам Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" протиправно обмежив максимальний розмір пенсії позивача, шляхом зменшення розміру грошового забезпечення з 79 % до 70 %.

Відповідач, обґрунтовуючи свою правову позицію зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, пенсійним органом застосовано частину 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України №1166 від 27.03.2014 року (чинній на момент здійснення перерахунку), в якій максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. З урахуванням зазначеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII пенсії з 79 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, під час її перерахунку та виплати відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі №822/872/18.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі №822/872/18, з урахуванням основного розміру пенсії 79 % відповідної суми його грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач по справі подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції задовольняючи позов в частині зобов'язання проігнорував той факт, що відповідно до ст. 13 Закону (чинної на момент перерахунку пенсії позивачу) максимальний розмір пенсій обчислений відповідно до цього Закону не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Слід зазначити, що суд першої інстанції стосовно зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі №822/872/18, з урахуванням основного розміру пенсії 79 % відповідної суми його грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат є такими, що суперечать чинному порядку проведення перерахунку та виплати пенсії згідно вимог постанови КМУ №103. Іншого порядку перерахунку та виплати пенсії, ніж визначено постановою КМУ від 21.02.2018 року №103, не передбачено, а вказана постанова є чинною і не визнавалась в установленому порядку неконституційною.

Крім того, суд повинен був зазначити обставини, встановлені судом, із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви з яких виходив суд при ухваленні рішення і положення закону якими він керувався. Судом не враховано рішення Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії", від 12 жовтня 2004 року у справі "Кайартан Асмундсон проти Ісландії" на які наголошувало управління при розгляді справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 03.02.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як одержувач пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 по справі №822/872/18, позовні вимоги ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, вул. Північна, 21, с. Маків, Дунаєвецький район, Хмельницька область) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код 21318350, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року згідно з наданою Головою ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області довідки від 31.05.2017 року №72/121/49-17. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року згідно з наданою довідкою Голови ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області від 31.05.2017 року №72/121/49-17.

Вказане рішення суду набрало законної сили 14.06.2018 та на виконання якого відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу. При проведенні перерахунку відповідач визначив розмір пенсії з розрахунку, що не перевищує 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Зазначені обставини свідчать, що відповідачем при проведенні даного перерахунку було зменшено основний розмір пенсії позивача з 79 % на 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням 79 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом №21481/07 від 10.07.2018 відповідач відмовив позивачу в перерахунку і виплаті пенсії, з огляду на те, що при проведенні перерахунку пенсії позивача розмір пенсії обчислено у відповідності до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України №1166 від 27.03.2014, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов виходив з того, що при проведенні перерахунку пенсії позивача за рішенням суду відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції Закону України №3591-IV від 04.04.2006 року, що діяла на час призначення позивачу пенсії. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 змінено механізм реалізації прав на перерахунок пенсії, зокрема, здійснено поетапне підвищення пенсій протягом трьох років через неможливість повного фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Тому суд, відмовив в задоволенні позовних вимог щодо виплати перерахованої недоплати по пенсії однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 року без будь-яких обмежень.

Розглядаючи питання щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення в частині, що оскаржується, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 7 листопада 2007 року № 1294, за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів".

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Положеннями статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи зазначене, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що процедури призначення пенсії та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Неодноразово розглядав Конституційний Суд України питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на викладене, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх зміст не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.02.2015 року у справі № 21-630а14.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при проведенні перерахунку пенсії позивача за рішенням суду відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України № 3591-IV від 04.04.2006 року, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17) та постанові від 19.06.2018 у справі № 583/2264/17 (К/9901/1786/18).

Судовою колегією встановлено, що суд першої інстанції дослідивши обставини, що мають значення для справи відмовив у задоволенні позовних вимог щодо виплати перерахованої недоплати по пенсії однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 року без будь-яких обмежень. Однак судове рішення в цій частині не оскаржується, тому не може бути предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 березня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.