Справа № 160/1922/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2019 року Справа №160/1922/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Криворізький відділ з питань дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019р. (згідно накладної експрес-доставки) ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Криворізький відділ з питань дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти третьої особи в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява має містити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову та доданих до нього документів, позивачем до адміністративного позову не додано письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав в порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, згідно ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач у позові посилається на те, що невідомою особою було підроблено її підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення та у поштовому реєстрі з метою незаконного отримання поштової кореспонденції адресованої на ім'я позивача, проте доказів на підтвердження наведеної інформації позивачем до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і позивач у позові посилається на постанову ВАСУ від 23.06.2017р., проте до позову її не надає в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, зокрема, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним додається також оригінал або копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього.

Разом з тим, позивачем оспорюваної постанови про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 до позову не додано в порушення вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, за приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтувань порушення оскаржуваною постановою прав, свобод, інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем постанова про накладення штрафу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1, в порушення вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, згідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, Закон України "Про судовий збір" визначає різні ставки для справляння судового збору для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Однак, у зв'язку із відсутністю оспорюваної постанови, а також і враховуючи, що позов подано фізичною особою - ОСОБА_1, а зі змісту позову вбачається, що оспорюване рішення стосується фізичної особи-підприємця - ФОП ОСОБА_1, у адміністративного суду відсутня можливість визначитися із розміром судового збору, що підлягає сплаті за подання даного адміністративного позову до суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду, а саме:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти третьої особи; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваною постановою прав, свобод, інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем постанова про накладення штрафу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оспорюваної постанови про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів того, що невідомою особою було підроблено її підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення та у поштовому реєстрі з метою незаконного отримання поштової кореспонденції адресованої на ім'я позивача; постанову ВАСУ від 23.06.2017р., на яку позивач посилається у позові, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, на те, що відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази до позовної заяви подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, проте, копії документів, що додані до адміністративного позову не засвідчені належним чином.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Криворізький відділ з питань дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду, а саме:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти третьої особи; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваною постановою прав, свобод, інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювана позивачем постанова про накладення штрафу стосується прав та обов'язків ФОП ОСОБА_1, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оспорюваної постанови про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів того, що невідомою особою було підроблено її підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення та у поштовому реєстрі з метою незаконного отримання поштової кореспонденції адресованої на ім'я позивача; постанову ВАСУ від 23.06.2017р., на яку позивач посилається у позові, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розяснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2