Справа № 807/648/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/200/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

апелянта: ОСОБА_2

представник апелянта: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 807/648/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

04.07.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області про визнання дій протиправними щодо розгляду заяви № 521 від 25.01.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,09 га для ведення садівництва за адресою: с. Заріччя, вул. Молодіжна,1 та щодо надання відмови у видачі дозволу на дану заяву з інших підстав.

Крім того, позивач просив суд, визнати протиправними та скасувати рішення Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 25.01.2018 р. № 521 про відмову у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,09 га для ведення садівництва за адресою: с. Заріччя, вул. Молодіжна,1

ОСОБА_2 просив суд, зобов'язати Зарічанську сільську раду Іршавського району Закарпатської області повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,09 для ведення садівництва за адресою: с. Заріччя, вул. Молодіжна,1.

Позивач також просив суд, зобов'язати Зарічанську сільську раду Іршавського району Закарпатської області під час повторного розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,09 для ведення садівництва за адресою: с. Заріччя, вул. Молодіжна,1 утриматись від вчинення дій які не передбачені ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

26.12.2017р. позивач ОСОБА_2 звернувся до Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,09 для ведення садівництва за адресою: вул.Молодіжна, б.1, с.Заріччя. (а.с. 13 )

Рішенням Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області №521 від 25.01.2018р. відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,09 для ведення садівництва за адресою: вул.Молодіжна, б.1, с.Заріччя, оскільки дана земельна ділянка відноситься до земель загального користування і не звільнена згідно з рішення суду від 08.07.2013р. (а.с. 12 )

ч.6 ст.118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У такому клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

В даній справі підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність є та обставина що земельна ділянка відноситься до земель загального користування та не звільнена згідно з рішення суду від 08.07.2013р.

Постановою Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 11.12.2012 р. № 0000123 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( самовільне зайняття земельної ділянки ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.07.2013р. у справі №301/1220/13 позов прокурора Іршавського району який дії в інтересах Зарічанської сільської ради до ОСОБА_2В про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди задоволено. Суд зобов'язав ОСОБА_2 звільнити самовільну зайняту земельну ділянку в с. Заріччя по вул. Молодіжній загальною площею 0,1813 га яка відноситься до земель запасу Зарічанської сільської ради. (а.с. 28 )

Крім того, суд стягнув з ОСОБА_2 в користь Зарічанської сільської ради суму в розмірі - 4210 грн. 44 коп. за завдану шкоду яка заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. (а.с. 28 ).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.07.2013р. у справі №301/1220/13 набрало законної сили.

Із змісту план-схеми території земельних ділянок в с. Заріччя вул.. Молодіжна,1 видно, що позивач самовільно захопив землі загального користування. ( а.с. 95 )

Отже, позивач самовільно захопив спірну земельну ділянку площею 0,1813 га. на якій самовільно побудував бетонну огорожу яка відноситься до земель загального користування. На день розгляду справи ОСОБА_2 дану земельну ділянку не звільнив. (а.с. 29, 82-86 )

Рішенням Зарічанської сільської ради Іршавського району №572 «Про затвердження коригування кварталу житлової забудови в урочищі «За малим мостом» від 06.11.2014р. затверджено коригування кварталу житлової забудови в урочищі «За малим мостом», у зв'язку з чим зменшено ширину дороги та обслуговування житлового будинку. (а.с. 27 )

В результаті коригування кварталу житлової забудови в урочищі «За малим мостом» вивільнено земельну ділянку площею 2,26 га для ведення особистого селянського господарства та 0,2351 га та переведено в землі запасу сільської ради. Земельну ділянку, яка додатково сформувалась в результаті зменшення ширини дороги та охоронної зони канави, площею 0,2351 га для будівництва та обслуговування житлового будинку переведено в землі запасу сільської ради. ( а.с. 27 )

Таким чином, із змісту даного рішення №572 «Про затвердження коригування кварталу житлової забудови в урочищі «За малим мостом» від 06.11.2014р. видно що відсутні земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення садівництва.

При цьому, у зв'язку із прийняттям рішення сесії Зарічанської сільської ради №572 «Про затвердження коригування кварталу житлової забудови в урочищі «За малим мостом» від 06.11.2014р., частина самовільно захопленої позивачем земельної ділянки площею 0.1486 га перейшла до земель запасу Зарічанської сільської ради за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а частина - площею 0,0246 га належить до земель загального користування, і цільове призначення вказаних земельних ділянок не змінювалось.

Зокрема, вказане цільове призначення земельних ділянок було визначене коригуванням до генерального плану, тому жодного проекту землеустрою щодо визначення цільового призначення окремо сільською радою не прийнято.

Відповідно до ст.18 ст. 20 Земельного кодексу України, кожна земельна ділянка, незалежно від форми власності чи використання, має конкретне цільове призначення. Під цільовим призначенням земельної ділянки слід розуміти встановлені законодавством та конкретизовані відповідними органами влади допустимі межі використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами.

Тобто, конкретне цільове призначення кожної окремої ділянки, що виділяється громадянам, чітко відповідає відкоригованому генеральному плану, тобто ділянки надаються виключно за цільовим призначенням, визначеним у коригуванні до генерального плану с. Заріччя.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, відповідач Зарічанська сільська рада Іршавського району Закарпатської області як суб'єкт владних повноважень в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України правомірно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу у зв'язку із невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Цільове призначення спірної земельної ділянки не передбачає допустимі межі використання для ведення садівництва як просив апелянт.

Разом з тим, колегія суддів враховує ту обставину, що позивач не дотримав порядок звернення до Зарічанської сільської ради відповідно до вимог ст. 118 ЗК України оскільки, звернувся з заявою, а не з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Доводи апелянта про недоведеність обставин, що мають значення для справи які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків викладених у рішенні обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними оскільки, спростовуються висновками колегії суддів.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючисьст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 807/648/18- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 04.03.2019р.