Справа № 820/4346/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.Справа № 820/4346/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 09.10.18 року по справі № 820/4346/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Харківській області, в якому просила: скасувати постанову № ХК0264/291/АВ/П/ІП/-ФС від 24 травня 2018 року начальника Головного Управління Держпраці у Харківській області, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 3723 грн. та постанову № ХК0264/291/АВ/П/ТД/-ФС від 24 травня 2018 року начальника Головного Управління Держпраці у Харківській області, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111690 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі № 820/4346/18- позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі. В доводах апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення представника про те, що інспекційне відвідування розпочато з моменту пред'явлення службового посвідчення, а тому пояснення у продавця магазину ОСОБА_3 відібрані в межах інспекційного відвідування. Інспектором встановлено, що позивач допустила громадянку ОСОБА_3 до роботи, а саме до виконання обов'язків продавця лікеро-горілчаних виробів без оформлення трудових відносин. Також інспектором встановлено, що позивачем як роботодавцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи.

До канцелярії суду 25.02.2019 надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка вмотивована неможливістю прибути у зв'язку із зайнятістю представників у інших судових засіданнях.

З приводу клопотання відповідача колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідачу повістка про виклик в судове засідання, призначене на 26.02.2019, вручена 06.02.2019, тобто за двадцять днів до судового засідання, тому суд не визнає належними доводи відповідача- суб'єкта владних повноважень про поважність причин неприбуття в судове засідання та необхідність відкладення розгляду справи у зв'язку з цим.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, пояснення представників сторін, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в період з 17.04.2018 по 23.04.2018 інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області Миргород С.О., Ковальовою М.В. здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1

23.04.2018 за результатами інспекційного відвідування складений акт № ХК0264/291/АВ, яким встановлені порушення трудового законодавства, зокрема:

1.Трудовий договір не укладений в письмові формі, що є порушенням ч. 1. ст.24 КЗпП України працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ними органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, що є порушенням ч. 3 ст.24 КЗпПУ, Постанови КМУ № 413. Працівнику виплачується заробітна плата (винагорода) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

2.Не складались графіки змінності, складені згідно чинного законодавства, відповідно до яких встановлений час почату і закінчення щоденної роботи (зміни) роботодавцем, що є порушенням ст.57 КЗпП України.

3.Роботодавцем не забезпечений достовірний облік виконуваної працівником роботи, що є порушенням ч.2 ст.30 ЗУ № 108.

4.Працівникам не визначено вихідні дні, що є порушенням ст. 67 та 69 КЗпП України.

З виявленими порушеннями позивач не погодився та 25.04.2018 року надав заперечення на акт інспекційного відвідування.

24 травня 2018 року начальником Головного управління Держпраці у Харківській області було складено постанову № ХК0264/291/АВ/П/ІП/-ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 3723 грн. за порушення трудового законодавства, зокрема за допуск працівників до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу та незабезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи.

24 травня 2018 року начальником Головного управління Держпраці у Харківській області було складено постанову № ХК0264/291/АВ/П/ТД/-ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111 690 грн. за порушення трудового законодавства, зокрема за не укладення трудового договору в письмовій формі, допуск працівників до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Зі змісту акту інспекційного відвідування вбачається, що контролюючим органом в якості підстав для встановлених позивачем - ФОП ОСОБА_1 порушень вказано про те, що перевіряючими при здійснені інспекційного відвідування у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, знаходилась ОСОБА_6, яка фактично здійснювала реалізацію покупцям продуктів харчування (овочі, фрукти, макаронні вироби, цукерки, тощо), лікеро-горілчаних та тютюнових виробів та надала письмові пояснення з питань, що стосуються законодавства про працю (а.с. 55).

Зокрема, ОСОБА_6 пояснила, що вона працює з 2016 року у ФОП ОСОБА_1 у відділі продовольчих товарів, до її робочих обов'язків :входить продаж алкогольних виробів, продуктових товарів, виробів побутової хімії. Графік її роботи такий: працює з 08:00 до 17:00, перерва з 13:00 до 14:00, 3 дні працює, 3 дні - вихідні. Її змінює на роботі працівниця (продавець) ОСОБА_3

ОСОБА_3 пояснила, що вона працює з 06.04.2018 р. у ФОП ОСОБА_7 До її робочих обов'язків входить продаж лікеро-горілчаних виробів, продуктів харчування та виробів побутової хімії, на роботі її змінює працівниця (продавець) ОСОБА_6 Графік роботи такий: працює з 08:00 до 17:00, перерва з 13:00 до 14:00, 3 дні працює, 3 дні -вихідні (а.с. 55, 94).

В ході проведення інспекційного відвідування за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, було встановлено ОСОБА_8, яка фактично здійснювала реалізацією покупцям продуктів харчування (овочі, фрукти, макаронні вироби, цукерки, тощо), лікеро-горілчаних та тютюнових виробів та надала письмові пояснення інспекторам праці.

Відповідно до пояснень ОСОБА_8 (а.с. 56) вона працює продавцем продуктів та алкоголю, побутової хімії у трьох відділах одночасно.

Під час проведення інспекційного відвідування позивач не надала укладений письмовий договір з ОСОБА_3, положення якого регулюють трудові відносини між ними, зокрема щодо реалізації громадянкою ОСОБА_3 продуктів харчування, що свідчить про порушення частини першої, частини третьої статті 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015р.

Щодо порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при проведенні інспекційного заходу було встановлено, що ФОП ОСОБА_7, як роботодавцем, не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником - ОСОБА_3 роботи.

Позивач, не погодившись із рішеннями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з протиправності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Процедура проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю визначена Законом України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» .

Так, Закон України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як зазначено в ч. 1 ст.2 вказаного Закону.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі-Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади;

Колегія суддів звертає увагу на те, що перевірки на підставі наказу Головного управління Держпраці у Харківській області, направлення на захід нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування не відбувалось, оскільки проводилось інспекційне відвідування. Під час інспекційного відвідування не було виявлено фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, оскільки громадянка ОСОБА_3 на момент перевірки інспекторами праці під час інспекційного відвідування була працевлаштована у не у ФОП ОСОБА_1, а у ФОП ОСОБА_7

Таким чином, акт інспекційного відвідування містить висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 приписів законодавства про працю, як роботодавцем відносно ОСОБА_3, яка в цей час не перебувала у трудових відносинах з позивачем, а отже у ФОП ОСОБА_1 не виникало обов'язку виконання відносно вказаної особи вимог законодавства про працю.

Окрім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у ч. 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура накладення даного виду адміністративно-господарських санкцій регламентована Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі - Порядок 509).

Згідно п. 2 Порядку 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

При цьому, п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 встановлено, що Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками можуть бути накладені штрафи на підставі акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі Закону України №877-У) визначено, що органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; не перешкоджати праву суб'єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Серед принципів здійснення державного нагляду (контролю) відповідно до ст. 3 Закону визначені: гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Як свідчать матеріали справи 17 квітня 2018 року о 15 год. 30 хв. відповідачем складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК0264/291/НД у зв'язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування(а.с. 21-26).

Вказаний акт вручений позивачу того ж дня, та ФОП ОСОБА_1 було зобов'язано надати відповідні документи до 23.04.2018 року. Проте, як вбачається з акту інспекційного відвідування, таке відвідування розпочалось 17.04.2018 року об 15 год. 20 хв. та був здійснений виїзд до місця проведення господарської діяльності позивачем і допитані працівники магазину, пояснення яких покладені в основу акту про виявлені порушення та стали підставою для застосування штрафних санкцій.

23.04.2018 року всі витребувані документи та пояснення надані відповідачу Так, згідно пояснень громадянки ОСОБА_3, вона повідомила, що перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_7 (а.с. 94).

Так, згідно ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Аналіз наведених норм чинного законодавства України вказує на те, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України було постановлено: установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно приписів статті 24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що інспекторам, які здійснювали інспекційне відвідування надавались документи і пояснення з приводу того, що громадянка ОСОБА_3 перебуває в трудових відносинах з іншою особою - ФОП ОСОБА_7, що підтверджується супровідним листом.

Зокрема, були надані трудовий договір від 06.04.2018, укладений ФОП ОСОБА_7 з ОСОБА_3 та копія трудової книжки вказаної особи.

Таким чином, посилання інспекторів на той факт, що під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» для ознайомлення та перевірки не було надано укладений письмовий договір з гр. ОСОБА_3 спростовуються письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3, яка повідомила, що перебуває у трудових відносинах не з ФОП ОСОБА_1, а з ФОП ОСОБА_7, а також копіями договору і трудової книжки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що інспектори дійшли помилкового висновку щодо порушення ФОП ОСОБА_1 трудового законодавства в частині не укладання трудових договорів в письмовій формі та про те, що працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ними органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції у повній відповідності до ч. 2 ст. 19 КАС України, адже не перевірив фактичних обставин при проведенні інспекційного відвідування, прийнявши рішення на підставі хибних висновків.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, - .

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 року по справі № 820/4346/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року