Справа № 803/485/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4181/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Шинкар Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2, на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зварич Христини Вадимівни про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Міськевич О.Я.,

місце ухвалення рішення - м. Надвірна,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зварич Х. В., в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2018 року ВП № 55458659.

В обґрунтування позовних вимог вказує на незаконність оскарженої постанови, оскільки відповідачем така винесена на підставі виконавчого документа, щодо якого пропущено строк пред'явлення до виконання.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що у зв'язку з поверненням 31 березня 2017 року виконавчого листа стягувачу, такий міг бути повторно пред'явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з вказаної дати.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19 жовтня 2011 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 1-5/2011 про конфіскацію майна ОСОБА_2 на користь держави.

На виконання вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Зварич Х. В. 04 січня 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55458659.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущений.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом тримісячного строку, який у випадку повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як підтверджується матеріалами справи, постановою державного виконавця від 31 березня 2017 року виконавчий лист № 1-5/2011 від 19 жовтня 2011 року, виданий Надвірнянським районним судом, повернуто стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з встановленням заборони щодо звернення стягнення на майно боржника та відсутністю майна у боржника, на яке можна було б звернути стягнення.

Таким чином, оскільки виконавчий лист № 1-5/2011 від 19 жовтня 2011 року було повернуто у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно боржника, строк пред'явлення такого виконавчого листа до виконання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суд зазначає, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 06 вересня 2017 року № 533-1 «Про відмову у наданні дозволу на реалізацію частини будинку» відмовлено першому відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області у наданні дозволу на реалізацію з прилюдних торгів частки будинку за адресою: м. Луцьк, вул. Соснова, 10, право користування якою має малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, строк дії заборони щодо звернення стягнення на майно ОСОБА_5 не закінчився, що свідчить про помилковість доводів позивача про пропуск стягувачем тримісячного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи відсутність підстав для скасування винесеної відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2018 року серії ВП № 55458659, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 287, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2018 року у справі № 803/485/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зварич Христини Вадимівни про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 04.03.2019 р.