Справа № 826/7041/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2019 року № 826/7041/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представників відповідача - Зайцевої О.В., Сікала С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Веріас"

до Головного управління ДФС у м. Києва

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Веріас» (, адреса: 04047, м. Київ, вул. Резервна, 8) (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києва (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 06.02.2018 № №, №, №, №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «РОЛАНДО»; ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА»; ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД»; ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ»; ТОВ «БІ-СМАРТ»; ТОВ «КЛАВЗУЛА»; ТОВ «МАЛАРІС»; ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА»; ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА»; ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС»; ТОВ «БЕТАЛІНК»; ТОВ «КАПЛ»; ТОВ «ЛАН ВІН»; ТОВ «ТЕХІНВЕСТМЕНТ», за результатом виконання яких на підставі належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів формував бухгалтерських облік, відтак висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, є безпідставними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. У подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні заперечували, просили відмовити у їх задоволенні.

При цьому, зазначили, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення посадові особи відповідача діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами контролюючого органу у період з 30.10.2017 по 14.12.2017 проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, валютного - за період з 01.07.2017 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, про що складено акт від 21.12.2017 №911/26-15-14-04-03/33346828, яким встановлено порушення позивачем вимог:

пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями, у результаті чого позивачем завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності за 2014 рік на суму 243 737,00 грн;

пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 337 697,00 грн., в тому числі за 2014 рік в сумі 154 054,00 грн., за 2015 рік в сумі 1 284 605,00 грн., за 2016 рік в сумі 829 693,00 грн., за І півріччя 2017 року в сумі 69 345,00 грн;

пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, занижено податок на додану вартість на загальну суму 2 799 563,00 грн., у тому числі в серпні 2014 року в сумі 11 217,00 грн., в жовтні 2014 року в сумі 145 108,00 грн., в листопаді 2014 року в сумі 59 551,00 грн., в грудні 2014 року в сумі 4 042,00 грн., в січні 2015 року в сумі 81 129,00 грн., в лютому 2015 року в сумі 53 490,00 грн., в березні 2015 року 107 716,00 грн., в травні 2015 року в сумі 63 422,00 грн., в червні 2015 року в сумі 121 662,00 грн., в липні 2015 року в сумі 139 183,00 грн., в серпні 2015 року в сумі 142 623,00 грн., в вересні 2015 року в сумі 150 003,00 грн., в жовтні 2015 року в сумі 99 278,00 грн., в листопаді 2015 року в сумі 206 895,00 грн., в грудні 2015 року в сумі 181 933,00 грн., в січні 2016 року в сумі 154 323,00 грн., в лютому 2016 року в сумі 310 287,00 грн., в березні 2016 року в сумі 103 987,00 грн., в квітні 2016 року в сумі 110 018,00 грн., в травні 2016 року в сумі 197 392,00 грн., в червні 2016 року в сумі 103 160,00 грн., в липні 2016 року в сумі 30,00 грн., в серпні 2016 року в сумі 18 594,00 грн., в вересні 2016 року в сумі 63 633,00 грн., в жовтні 2016 року в сумі 111 139,00 грн., в листопаді 2016 року в сумі 60 748,00 грн;

пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, у результаті чого завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 77 050,00 грн., у тому числі за червень 2017 року в сумі 77 050,00 грн;

пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, у результаті чого порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме до 15 календарних, що настають за днем виписки податкової накладної на загальну суму ПДВ 4 335,60 грн. та з перевищенням терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів, що настають за днем виписки податкової накладної на загальну суму ПДВ 8 634,68 грн.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 06.02.2018:

1) №, яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 243 737,00 грн.;

2) №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за податковим зобов'язаннями 2 337 697,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 263 273,00 грн.;

3) №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковим зобов'язанням 2 579 645,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 644 911,25 грн.;

4) №, яким зменшено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 77 050,00 грн.;

5) №, яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, застосовано штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 433,56 грн. та в розмірі 40% у сумі 3 453,87 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковим органом податковими повідомленнями-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Однією з підстав для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також зменшення суми від'ємного значення об'єкту оподаткування, слугував висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту за результатом здійснення господарських операцій з наступними контрагентами - з ТОВ «РОЛАНДО» (код 39236111), ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» (код 38675288), ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАН «НАРОДНА» (код 39807254), ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД» (код 39157350), ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» (код 39986872); ТОВ «БІ-СМАРТ» (код 39593416), ТОВ «КЛАВЗУЛА» (код 39963808), ТОВ «МАЛАРІС» (код 39811281), ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА» (код 39607088), ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» (код 40168443), ТОВ «БЕТАЛІНК» (код 40618056), ТОВ «КАПЛ» (код 40168490), ТОВ «ЛАН ВІН» (код 40722771), ТОВ «ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ» (код 40545685) у відповідних податкових періодах.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «РОЛАНДО» податковим органом в акті перевірки зазначено, що за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «РОЛАНДО» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «РОЛАНДО» видаткових/податкових накладних на адресу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВЕРІАС».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному проводженню, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «РОЛАНДО»: № 0000089 від 10.09.2014, досудове розслідування здійснюється СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, за ознаками складу злочину передбаченого ч.З ст.212, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на території м. Києва діє група осіб, яка шляхом використання ряду підконтрольних фіктивних підприємств, а саме: ТОВ «РОЛАНДО» (код 39236111) здійснює діяльність, щодо надання послуг живому сектору економіки по ухиленню від сплати податків та обготівкування грошових коштів.

У ході досудового розслідування була допитана у якості свідка ОСОБА_4, яка показала, що зареєструвала ТОВ «ТРЕОНА СОЮЗ» та «ТРЕЗОРА ГРУП» за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності та повідомила, що таким же способом разом з нею реєструвались зокрема ТОВ «РОЛАНДО».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному проводженню, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА»: № 0000341 від 26.10.2015, досудове розслідування проводиться СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 364, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2014-2015 роках службовими особами ПрАТ «КОМПАНІЯ ІНТЕРЛОГОС» (код 23712217) будучи службовими особами підприємства та займаючись діяльністю пов'язаною з оптовою торгівлею твердими, рідкими, газоподібним паливом і подібними продуктами, маючи відповідні бази для зберігання палива та власні потужності, в супереч покладених на них повноважень, як службових осіб вчинили зловживання своїх службових обов'язків під час повсякденної діяльності.

Так, маючи власні виробничі потужності, які розташовуються за наступними адресами: м. Київ, пров. Деревообробний, 3 та м. Біла Церква, вул. Храначанська, 70Б, службові особи ПрАТ «КОМПАНІЯ ІНТЕРЛОГОС» всупереч інтересам служби організували злочинну схему, яка полягала в тому, що на території вказаних нафтобаз з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво бензинів А-92 і А-95 та ДП, всупереч інтересам служби, не маючи відповідних дозволів, передбачених Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», з використанням хімічних компонентів, які не відповідають чинним на території України ДСТУ для бензинів автомобілів та дизельного пального, здійснили штучне зниження якості бензинів А-92 і А-95 та ДП, який було закуплено у офіційних імпортерів з Республіки Білорусія, шляхом змішування закупленого бензину та дизельного пального з хімічними компонентами.

У подальшому отриманий в результаті змішування закупленого бензину та дизельного пального з хімічними компонентами службові особи ПрАТ «КОМПАНІЯ ІНТЕРЛОГОС» (код 23712217) на підставі завідомо неправдивих відомостей щодо відповідності указаної продукції вимогам ДСТУ 4839:2007 та 4840:2007 здійснювали реалізацію бензину та дизельного пального через мережу своїх АЗК. Грошові кошти отримані від реалізації бензину та дизельного пального сумнівної якості, перераховувалися на розрахункові рахунки суб'єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності за операції, що викликають сумніви у їх достовірності, зокрема до ТОВ «НК «НАРОДНА» (код 38675288) при цьому службові особи ПрАТ «КОМПАНІЯ ІНТЕРЛОГОС» (код 23712217) вносили в документи первинної фінансово - господарської діяльності завідомо неправдиву інформацію, так як фактично взаємовідносини не відбувалося.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» від оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві листом від 10.11.2017 № 3455/26-15-21-09 отримано матеріали допиту директора ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» ОСОБА_3 який пояснення, щодо реєстрації ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» за грошову зроду та непричетності до діяльності підприємства.

В підтвердження господарських взаємовідносин з ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА», ТОВ «НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ «НАРОДНА» до заперечення додатково надано копії подорожних листів типової форми № 2-ТН, складених ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

При цьому, податковим органом зауважено, що типова форма бланку подорожного листа № 2-ТН, що була затверджена наказом Мінтранспорту та Мінстатистики № 488/346 від 29.12.1995 втратила чинність згідно з наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства економічного розвитку України № 1005/1454 від 10.12.2013. Тобто підприємство має право застосовувати самостійно розроблену форму подорожнього листа, з урахування вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 (далі - Закон № 966) та потреб підприємства в тих чи інших додаткових реквізитах. При цьому такий документ, за наявності обов'язкових реквізитів, передбачених статті 9 Закону № 966, буде підставою для списання палива в бухгалтерському обліку.

У наданих копіях подорожніх листів, встановлено відсутність обов'язкового реквізиту первинного документа передбаченого статтею 9 Закону № 996, а саме: «...посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення...». В рядках подорожніх листів «посвідчення водія перевірив, завдання видав, видати пального літрів», «Підпис диспетчера». «Виїзд дозволений» наявні підписи без зазначення ПІБ та посад.

Щодо взаємовідносин з TОB «ВАРДА ТРЕЙД» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «ВАРТА ТРЕЙД» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві листом від 10.11.2017 № 3455/26-15-21-09 отримано матеріали допиту директора ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД» ОСОБА_4, яка надала пояснення про непричетність до фінансово - господарської діяльності ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД» та про те, що надала свій паспорт роботодавцю.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному провадженню № 0000018 від 14.03.2016, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД»: «Допитана як свідок по кримінальному провадженню ОСОБА показала, що зареєструвала ТОВ «ВАРДА ТРЕЙД» за грошову винагороду без мети здійснення фінансово-господарської діяльності.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ», за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від СУФР ГУ ДФС у Київській області отримано лист від 23.11.2017 № 2873/7/10-36-23 з матеріалами допиту керівника ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» ОСОБА_5, який показав, що зареєстрував ТОВ ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» за грошову винагороду без мети здійснення господарської діяльності, господарських документів не підписував. Крім того ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною першою статті 205 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0 від 15 березня 2017 року.

За місцем реєстрації ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» відсутнє, про що складено протокол огляду. допитано ОСОБА_6, який показав що за адресою Київська область, місто Біла Церква, вул.Шевченка, 87 складські та офісні приміщення ТОВ «ФЛОРІЗЕЛЬ» ніколи не знаходились.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БІ-СМАРТ», за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «БІ-СМАРТ» не здійснювала придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «БІ-СМАРТ» видаткових/податкових накладних на адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному провадженню, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «БІ-СМАРТ»:

№ 0000493 від 17.02.2016, досудове розслідування здійснюється ГСУ Національної поліції України, за фактами фіктивного підприємництва, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненого в особливо великому розмірі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 205, частиною третьою статті 209 КК України.

Так, за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, вивченням податкової звітності підприємств, які фігурують в матеріалах кримінального провадження, встановлено групу підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «БІ-СМАРТ» (код 39593416).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «КЛАВЗУЛА» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «КЛАВЗУЛА» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «КЛАВЗУЛА» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від ГУ ДФС у Київській області листом за вих. № 2664/7/10-36-23 від 10.11.2017 отримано копію Вироку Іменем України Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/8848/16-к, згідно якого керівник, бухгалтер, засновник ТОВ «КЛАВЗУЛА» ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205, частиною третьою статті 358 КК України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «МАЛАРІС» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «МАЛАРІС» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «МАЛАРІС» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Згідно Ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 07.11.2016 року у кримінальному провадженні № 0004277 відомості про яке внесено до ЄРДР 15.05.2015, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, директор ТОВ «МАЛАРІС» ОСОБА_8 повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «МАЛАРІС».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному проводженню, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА»: №0000283 від 25.09.2015, досудове розслідування здійснюється Генеральною прокуратурою України, за фактом розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «БІЛОЦЕРКІВСЬКЕ ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ» та Департаменту капітального будівництва Київської облдержадміністрації за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Встановлено, що у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 ТОВ «БІЛОЦЕРКІВСЬКЕ ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ» отримало з бюджету на власний розрахунковий рахунок 79,3 млн. грн., які були виділені керівництвом Департаменту капітального будівництва Київської облдержадміністрації на ремонт та будівництво дорожнього покриття на території м. Біла Церква Київської області та на території населених пунктів Білоцерківського, Сквирського, Тетіївського, Києво - Святошинського та Ставищенського районів Київської області.

Також встановлено, що у період з 01.09.2015 по 31.12.2015 ТОВ «БІЛОЦЕРКІВСЬКЕ ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІИНЕ УПРАВЛІННЯ» отримало з бюджету на власний розрахунковий рахунок 12,3 млн. грн., які були виділені керівництвом управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради на роботи з капітальних та поточних ремонтів прибудинкових територій, вулиць, утримання світлофорних об'єктів, а також за надані послуги із санітарної очистки (вивезення сміття) на території м. Біта Церква.

Частина вказаних коштів у сумі 18151597,22 грн. з метою подальшої їх легалізації під виглядом закупівлі товарів, виконаних робіт, наданих послуг, перерахована на рахунки підприємств з ознаками фіктивності, задіяних у схемі розкрадання бюджетних коштів, із наступною конвертацією таких коштів і із безготівкової форми у готівку, а саме, зокрема: ТОВ «ОСІНЬ ЗОЛОТА» (код 39607088).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від Головного управління ДФС у Київській області листом від 10.11.2017 № 2664/7/10-36-23 отримано інформацію щодо здійснення СУФР ГУ ДФС у Київській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та згідно показів засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» ОСОБА_9 вказане підприємство їй не відоме, жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» не має, господарських документів не підписувала. Відповідно до листа від 12.01.2017 офісні, складські приміщення ТОВ «ДЕВОН ПЛЮС» за адресою м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 3 відсутні.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БЕТАЛІНК» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «БЕТАЛІНК» не здійсню придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «БЕТАЛІНК» видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві листом від 10.11.2017 № 3455/26-15-21-09 отримано матеріали допиту засновника ТОВ «БЕТАЛІНК» ОСОБА_10, яка повідомила про непричетність- до реєстрації та ведення діяльності ТОВ «БЕТАЛІНК».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «КАПЛ» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «КАПЛ» не здійснювало придбання робіт (творів), номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «КАПЛ» видаткових/податкових накладних на адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

Від СУФР ГУ ДФС у Київській області отримано лист від 23.11.2017 № 2873/7/10-36-23 з матеріалами допиту засновника, керівника, бухгалтера ТОВ «КАПЛ» ОСОБА_11, який повідомив, що ТОВ «КАПЛ» йому взагалі не відоме, жодного відношення до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «КАПЛ» не має, господарських документів не підписував. За місцем реєстрації «КАПЛ» відсутнє, про що складено протокол огляду. Крім того, допитано ОСОБА_12, яка показала, що адресою м. Біла Церква, вул. Б. Хмельницького, 28 складські та офісні приміщення ТОВ «КАПЛ» ніколи знаходились.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ЛАН ВІН» за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ «ЛАН ВІН» не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ «ЛАН ВІН» видаткових/податкових накладних на адресу ТОВ «ТД «ВЕРІАС».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала по кримінальному проводженню, в якому відображено наступну інформацію щодо ТОВ «ЛАН ВІН» № 0000292 від 08.05.2015, досудове розслідування здійснюється ГСУ ФР ДФС України та СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч.1 ст. 192; ч.4 ст. 190; ч.3 ст.28, ст.205; ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ "КИЇВСЬКЕ М'ЯСОПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (код 40281623) являється продавцем м'яса та м'ясних продуктів. Встановлено, що протягом 2016 року певний об'єм відповідних товарів (продукції) реалізовується ТОВ "КИЇВСЬКЕ М'ЯСОПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (код 40281623) за готівкові кошти без належного відображення у бухгалтерській та податковій звітності. У подальшому службові особи ТОВ "КИІВСЬКЕ М'ЯСОПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО" відображають операції продажу продукції виготовляють/отримують відповідний пакет документів на адресу підприємств транзитно-конвертаційних груп, які мають ознаки "фіктивності" і створені з метою мінімізації податкових зобов'язань, пособництва в ухиленні від сплати податків і надання податкової вигоди третім особам.

До зазначених транзитно-конвертаційних підприємств, на адресу яких ТОВ "КИЇВСЬКЕ М'ЯСОПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО" документально відображає реалізацію товарно-матеріальних цінностей (без фактичного постачання), входять, зокрема: ТОВ "ЛАН ВІН" (код 40722771).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" за даними інформаційних систем на рівні ДФС України, ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" не здійснювало придбання товарів, номенклатуру яких зазначено в складених ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" видаткових/податкових накладних в адресу ТОВ "ТД "ВЕРІАС".

Крім того, аналізом ТТН встановлено, що транспортуванням ТМЦ від ТОВ "РОЛАНДО", ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД", ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ", ТОВ "БІ-СМАРТ", ТОВ "КЛАВЗУЛА", ТОВ "МАЛАРІС", ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА", ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС", ТОВ "БЕТАЛІНК", ТОВ "КАПЛ", ТОВ "ЛАН ВІН", ТОВ "ТЕХІНВЕСТМЕНТ" на адресу ТОВ "ТД "ВЕРІАС" здійснювалось водієм ОСОБА_13 за допомогою автомобіля НОМЕР_1.

Від Головного управління ДФС у Київській області надійшов лист від 23.11.2017 № 2873/7/10-36-20 з інформацією для врахування під час перевірки ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ВЕРІАС", у тому числі матеріалів допиту ОСОБА_13 в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000078, за ознаками складів злочинів, передбачених частиною 1 статті 205 КК України.

З урахуванням вказаного та інформації, яка викладена в акті перевірки, на думку податкового органу, позивачем не підтверджено факт продажу товарів ТОВ "РОЛАНДО", ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА", ТОВ "НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА", ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД", ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ", ТОВ "БІ-СМАРТ", ТОВ "КЛАВЗУЛА", ТОВ "МАЛАРІС", ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА", ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС", ТОВ "БЕТАЛІНК", ТОВ "КАПЛ", ТОВ "ЛАН ВІН", ТОВ "ТЕХІНВЕСТМЕНТ" та ТОВ "ТД "ВЕРІАС", а зазначені господарські операції фактично не відбувались. У зв'язку з чим, первинні документи складені вище перерахованими контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ "ТД "ВЕРІАС" не мають юридичної сили первинних документів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пункти 44.1 та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачають, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідачем не заперечується факт належного ведення позивачем бухгалтерського обліку та зауважень до оформлення первинних документів не зазначалось.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряемий податковий період позивач мав господарські взаємовідносини з рядом контрагентів: ТОВ "РОЛАНДО", ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА", ТОВ "НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА", ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД", ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ", ТОВ "БІ-СМАРТ", ТОВ "КЛАВЗУЛА", ТОВ "МАЛАРІС", ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА", ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС", ТОВ "БЕТАЛІНК", ТОВ "КАПЛ", ТОВ "ЛАН ВІН", ТОВ "ТЕХІНВЕСТМЕНТ" та ТОВ "ТД "ВЕРІАС".

Так, між позивачем (покупець) та ТОВ "РОЛАНДО" (постачальник) укладено договір поставки товару від 25.09.2014 №361, предметом якого є систематичне постачання певного товару, що зазначається у накладних та рахунках-фактурах.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним, отриманим від ТОВ "РОЛАНДО" позивачем включені до податкового кредиту в жовтні 2014 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за жовтень 2014 від 20.11.2014 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 від 20.11.2014 № та в листопаді 2014, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за листопад 2014 від 19.12.2014 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 від 19.12.2014 №.

Розрахунки проведені у безготівковій формі.

Відповідно до наданих до перевірки платіжних доручень, позивачем перераховано на рахунок ТОВ "РОЛАНДО" грошові кошти у сумі 116 094,94 грн.

Вказані кошти відображені в бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період жовтень-грудень 2014 року.

На підтвердження виконання господарських взаємовідносин з зазначеним контрагентом позивачем надані податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, журнал реєстрації довіреностей на отримання ТМЦ, документи на відвантаження або ж подальшу переробку продукції, документи, що підтверджують наявність складських приміщень та власних основних фондів.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА" (постачальник) укладено договір на поставку дизельного палива від 12.11.2014 №14/615-БД.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА" включено позивачем до податкового кредиту грудня 2014 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за грудень 2014 від 20.01.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 від 20.01.2015 №.

Розрахунки проведені у безготівковій формі.

Позивачем кошти перераховані у сумі 24 250,00 грн. та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період листопад-грудень 2014 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, платіжні доручення.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД" (постачальник) укладено договір поставки від 03.06.2014 №18Т, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а покупець прийняти і оплатити поліграфічну продукцію (товар) у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умовам даного Договору на підставі накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД" включено позивачем до податкового кредиту серпня 2014 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за серпень 2014 року від 19.09.2014 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року від 19.09.2014 №.

Розрахунки між підприємствами проведені у безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ВАРДА ТРЕЙД" перераховано грошові кошти у розмірі 302 808,18 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період липень-вересень 2014 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано видаткові та податкові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ" (постачальник) укладено договір поставки від 25.11.2015 №399, за умовами якого постачальник зобов'язався в строки та на умовах, викладених у Договорі, поставляти та передавати у власність покупця продукцію в асортименті, вказаному у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ" включено позивачем до податкового кредиту листопада 2014 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за листопад 2014 року від 18.12.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року від 18.12.2015 №925675882, в грудні, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за грудень 2015 від 20.01.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року від 20.01.2016 №, в січні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за січень 2016 року від 19.02.2016 № та відповідно до Декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року від 19.02.2016 № та в лютому 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за лютий 2016 року від 21.03.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року від 21.03.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ФЛОРІЗЕЛЬ" перераховано грошові кошти у розмірі 3 153 844,71 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період листопад 2015-травень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "БІ-СМАРТ" укладено договір поставки від 12.03.2015 №240, за умовами якого продавець зобов'язався поставити (передати у власність), а покупець купити (прийняти у власність) і оплатити на умовах, передбачених даним Договором поліграфічну продукцію та/або паперову продукцію.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "БІ-СМАРТ" включено позивачем до податкового кредиту березня 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за березень 2015 року від 20.04.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року від 20.04.2015 №, в травні 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за травень 2015 року від 19.06.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року від 19.06.2015 №, в червні 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2015 року від 20.07.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 20.07.2015 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "БІ-СМАРТ" перераховано грошові кошти у розмірі 1 904 668,69 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період листопад 2015-травень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "КЛАВЗУЛА" (постачальник) укладено договір поставки від 29.10.2015 №0274, за умовами якого постачальник зобов'язався поставляти поліграфічні матеріали, а покупець - приймати товар і оплачувати його вартість в строки та порядку, передбачені договором.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "КЛАВЗУЛА" включено позивачем до податкового кредиту листопада 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за листопад 2015 року від 18.12.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року від 18.12.2015 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "КЛАВЗУЛА" перераховано грошові кошти у розмірі 977 009, 95 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період листопад 2015 - липень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "МАЛАРІС" (постачальник) укладено договір поставки від 08.07.2015 №М-00000760, за умовами якого постачальник зобов'язався в строки та на умовах, викладених у цьому договорі, поставляти та передавати у власність покупця продукцію в асортименті , вказаному у податкових накладних, які є невід'ємними частинами даного Договору.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "МАЛАРІС" включено позивачем до податкового кредиту серпня 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за серпень 2015 року від 17.09.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року від 17.09.2015 №, у вересні 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за вересень 2015 року від 20.10.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 20.10.2015 № та в жовтні 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за жовтень 2015 року від 20.11.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року від 20.11.2015 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "МАЛАРІС" перераховано грошові кошти у розмірі 2 143 679,17 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період серпень-грудень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА" (постачальник) укладено договір поставки від 04.06.2015 №624, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА" включено позивачем до податкового кредиту червня 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2015 року від 20.07.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року від 20.07.2015 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА" перераховано грошові кошти у розмірі 1177621,46 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період червень 2015 - грудень 2015 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА" (постачальник) укладено договір поставки дизельного палива від 21.07.2015 №15/52-БД.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА" включено позивачем до податкового кредиту липня 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за липень 2015 року від 20.08.2015 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року від 20.08.2015 №, у жовтні 2015 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за жовтень 2015 року від 21.03.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року від 21.03.2016 №, у лютому 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за лютий 2015 року від 21.03.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 21.03.2016 № та в березні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за березень 2016 року від 20.04.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року від 20.04.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ ТОВ "НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ "НАРОДНА" перераховано грошові кошти у розмірі 76 325,00 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період липень 2015 - квітень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС" (продавець) укладено договір продажу від 19.02.2016 №4043, за умовами якого продавець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ДЕВОН ПЛЮС" включено позивачем до податкового кредиту в березні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за березень 2016 року від 20.04.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року від 20.04.2016 №, в квітні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за квітень 2016 року від 19.05.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року від 19.05.2016 №, в травні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за травень 2016 року від 21.06.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року від 21.06.2016 № та в червні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2016 року від 20.07.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року від 20.07.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ОСІНЬ ЗОЛОТА" перераховано грошові кошти у розмірі 3176884,03 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період березень - грудень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "БЕТАЛІНК" (постачальник) укладено договір поставки від 01.09.2016 №БВ-1009, за умовами якого постачальник зобов'язався поставляти покупцеві поліграфічну продукцію, а покупець зобов'язався прийняти та вчасно оплатити товар, що поставляється в терміни та на умовах, визначених цим договором.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "БЕТАЛІНК" включено позивачем до податкового кредиту у вересні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за вересень 2016 року від 20.10.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року від 20.10.2016 № та у жовтні 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за жовтень 2016 року від 18.11.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року від 18.11.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "БЕТАЛІНК" перераховано грошові кошти у розмірі 1048626,86 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період вересень - грудень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (замовник) та ТОВ "КАПЛ" (виконавець) укладено договір від 05.02.2016 №216, за умовами якого замовник замовив, а виконавець зобов'язався виконати наступні роботи з комп'ютерної графіки.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "КАПЛ" включено позивачем до податкового кредиту лютого 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за лютий 2016 року від 21.03.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року від 21.03.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "КАПЛ" перераховано грошові кошти у розмірі 607810,76 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період червень 2015 - грудень 2015 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, акти прийому-передачі результатів робіт (творів) та виключних майнових авторських прав, рахунки фактури на оплату.

Між позивачем (покупець) та ТОВ "ЛАН ВІН" (постачальник) укладено договір поставки від 02.11.2016 №771, за умовами якого покупець зобов'язався поставити покупцю поліграфічну продукцію, а покупець - прийняти та вчасно оплатити товар, що поставляється у терміни та на умовах, визначених цим Договором..

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ЛАН ВІН" включено позивачем до податкового кредиту у листопаді 2016 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за листопад 2016 року від 19.12.2016 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року від 19.12.2016 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ЛАН ВІН" перераховано грошові кошти у розмірі 364 485,61 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період листопад 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (замовник) та ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" (постачальник) укладено договір поставки від 01.03.2017 №054, за умовами якого покупець зобов'язався поставити замовнику продукцію в асортименті, у порядку та на умовах, встановлених даним Договором, а замовник зобов'язався прийняти зазначену продукцію та своєчасно здійснити її оплату відповідно до умов, встановлених даним Договором.

Суми податку на додану вартість по податковим накладним від ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" включено позивачем до податкового кредиту у березні 2017 року, що відображено у Додатку 5 до Декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за березень 2017 року від 19.04.2017 № та відповідно в Декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року від 19.04.2017 №.

Рахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі.

Позивачем на рахунок ТОВ "ТЕХ ІНВЕСТМЕНТ" перераховано грошові кошти у розмірі 462 298,23 грн. як оплата за отримані товари та зазначені операції відображені позивачем у бухгалтерському обліку згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" за період березень-квітень 2016 року.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано податкові та видаткові накладні, рахунки фактури на оплату, товарно-транспортні накладні.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Абзацом першим пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об'єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Тобто, право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вимога щодо підписання податкової накладної особою, уповноваженою платником податку на додану вартість на здійснення операції з поставки, встановлена пунктом 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 165, зареєстровано Міністерством юстиції України 23 червня 1997 року за № 233/2037 (втратив чинність згідно з наказом ДПА України від 21 грудня 2010 року № 969).

За змістом наведених норм витрати для цілей податкового обліку мають бути здійснені в межах господарської діяльності платника податків та підтверджені первинними документами згідно з вимогами законодавства.

Водночас, документи мають юридичну силу лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже, право платника податків на збільшення витрат та на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту.

У контексті підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Водночас контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Як зазначено в пункту 38 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України", коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Невиконання обов'язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі (зокрема податкової накладної) може позбавляти цю накладну статусу первинного документа або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції.

При цьому відсутність об'єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку.

У цьому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентом, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платник податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Обставини фіктивності та інших недоліків правового статусу контрагентів платника податків, а так само щодо невиконання ними своїх податкових обов'язків підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нереальність господарської операції або відсутність її економічного змісту.

Висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки.

Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника платків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі. І навпаки, вирішуючи спір, суди не можуть не враховувати доводи контролюючого органу щодо встановлених порушень, викладені в акті перевірки, оскільки висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку повинен бути результатом належного аналізу зібраних доказів.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень повинен містити в собі повне дослідження господарських операцій в частинні отримання суб'єктом господарювання, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарський діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано всі наявні первинні бухгалтерські документи, що підтверджують реальність вчинення господарських операцій з зазначеними контрагентами, свідчать про рух активів позивача та правомірність формування бухгалтерського обліку перевіреного податкового періоду, а аналіз реальності господарської діяльності позивача свідчить про її відповідність дійсному економічному змісту, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому не заслуговують на увагу посилання відповідача, викладені в акті перевірки, на свідчення водія ОСОБА_13, оскільки в матеріалах справи відсутнє судове рішення, яке б свідчило про відсутність реальності господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у справі Верховний Суд у справі №К/9901/57852/18, який, вказує на те, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Протокол допиту свідка є джерелом доказів, у розумінні статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, яке підлягає обов'язковій оцінці судом у сукупності, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак вказана обставина не береться судом до уваги як доказ порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Також, слід зазначити, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, зокрема і щодо сплати податкових зобов'язань контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об'єкта витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для донарахування позивачу витрат та податкового кредиту, за результатом дослідження реального виконання господарських взаємовідносин останнього з зазначеними контрагентами, а також від'ємного значення об'єкту оподаткування податком.

Щодо зазначеного в акті перевірки порушення позивачем вимог пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Податкові накладні ТОВ "ФОРЧУНБЕВ ІНТ" №307 від 20.09.2016, зареєстрована 18.10.2016, ТОВ "ПРАЙВІТ ЛЕЙБЛ ДЕВЕЛОМЕНТ" №263 від 06.10.2016, зареєстрована 30.03.2017, №264 від 13.10.2016, зареєстрована 31.03.2017, №265 від 25.10.2016, зареєстрована 31.03.2017, №337 від 17.11.2016, зареєстрована 31.03.2017, №303 від 23.12.2016, зареєстрована 31.03.2017, тобто, на думку відповідача, з порушення строків реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що вказані податкові накладні, були зареєстровані своєчасно, але оскільки покупець не зазначив, що він є платником ПДВ, вони спочатку були зареєстровані із кодом, що не відповідає неплатнику ПДВ. Коли покупець повідомив про те, що він є платником ПДВ, податкові накладні було перереєстровано у відповідності із рекомендаціями, що наведені в Єдиній базі податкових знань ЗІР на сайті ДФСУ.

Виправлення помилки, допущеної в індивідуальному податковому номері покупця податкової накладної, зареєстрованої ЄРПН здійснюється наступним чином:

1) продавець повинен скласти розрахунок коригування до такої податкової накладної урахуванням таких особливостей:

у заголовній частині зазначаються дані із заголовної частини податкової накладної помилкою (тобто з помилковим ІПН), а в табличній частині зазначається зі знаком «-» обсяг операцій з постачання товарів/послуг та інші показники, що були зазначені в податковій накладній;

у полі «Дата складання» зазначається «поточна» дата, тобто дата, на яку було виявлено помилку у ІПН покупця;

2) такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН платником податку, чи «невірний» ІПН, був зазначений у графі «ІПН покупця» податкової накладної, до якої складається такий розрахунок коригування;

3) продавець повинен скласти та зареєструвати в ЄРПН другу податкову накладну із урахуванням таких особливостей:

реквізити заголовної частини зазначаються без помилок, тобто у полі «ІПН покупця» зазначається правильний ІПН покупця;

у полі «Дата складання» зазначається дата виникнення податкових зобов'язань продавця, тобто дата складання податкової накладної із «невірним» ІПН;

такій податковій накладній присвоюється новий порядковий номер, відмінний від порядкового номера податкової накладної із «невірним» ІПН покупця;

в табличній частині такої податкової накладної зазначаються обсяг операцій з постачання товарів/послуг та інші показники, що були зазначені в податковій накладній із «невірним» ІПН.

Помилка в умовному ІПН виправляється аналогічним шляхом. При цьому розрахунок коригування, складений платником податку до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг), а також складених під час отримання послуг від нерезидента резидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягає реєстрації в ЄРПН таким платником податку.

Відтак, зазначені податкові накладні зареєстровані не з запізненням, а на вправлення помилки в ІПН у своєчасно зареєстрованих податкових накладних, у відповідності із рекомендаціями ДФСУ України. Фактично це є перереєстрація раніше зареєстрованих податкових накладних. Тому зазначені податкові накладні не були зареєстровані із запізненням і порушення вимог пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Оскільки під час перевірки питання своєчасності реєстрації цих податкових накладних не ставилося, відповідні роз'яснення не було надано під час перевірки.

Податковим органом було надано роз'яснення механізму виправлення помилки, яка пов'язана з індивідуальним податковим номером платника податку покупця у податковій накладній у листі №5292/7/99-99-19-03-02-17 від 17.02.2015 року де зазначено, що помилка, допущена в індивідуальному податковому номері контрагента (вказано номер іншого контрагента), може бути управлені шляхом складанням двох розрахунків коригування, які заповнюються в такому порядку: в першому розрахунку коригування реквізити заголовної частини переносяться з податкової накладної з помилкою, в обсяг операції з постачання товарів/послуг та інші показники табличної частини заповнюються зі знаком «-»; в другому розрахунку коригування реквізити заголовної частини вказуються без помилок, а обсяг з постачання товарів/послуг та інші показники табличної частини заповнюється зі знаком «+».

Разом з тим, запропонований механізм неможливо застосувати на практиці, оскільки програмне забезпечення налаштоване таким чином, що при спробі реєстрації другого розрахунку коригування з вказаним покупцем його індивідуальним податковим номером не проходить реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних з причин відсутності в ньому податкової накладної з таким правильним номером. Отже, внаслідок недосконалості програмного забезпечення відповідача, позивач фактично позбавлений можливості внести виправлення до податкової накладної щодо назви контрагента та його податкового номеру та виконати рекомендації ДФС, викладені у листі №5292/7/99-99-19-03-02-17 від 17.02.2015 року. Очевидно саме з цієї підстави ДФС додатково надало роз'яснення про необхідність у таких випадках реєстрації іншої податкової накладної, як це визначено в консультації, розміщеній ДФС на своєму загальнодоступному Інформаційно-довідковому ресурсі "ЗІР" ДФС України за № 101.16.

В зв'язку із наведеним, з метою виправлення помилки в індивідуальному податковому номері покупця позивач на дату виявлення помилки, виписав розрахунок коригування до своєчасно зареєстрованої податкової накладної з умовним номером, і на таку ж саме дату податкову накладну з індивідуальним податковим номером контрагента та зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної з метою виправлення раніше допущеної помилки не є несвоєчасною реєстрацією накладної, оскільки внесення таких виправлень в інший спосіб неможливо внаслідок технічної недосконалості програмного забезпечення відповідача.

З огляду на викладе, відповідачем безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та з огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Веріас" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києва від 06.02.2018:

№ про зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму 243 737,00 грн.,

№ про донарахування податку на прибуток в сумі 2 600 970,00 грн., в тому числі податок на прибуток - 2 337 697,00 грн. та штрафна санкція - 263 273,00 грн.,

№ про донарахування податку на додану вартість в сумі 3 224 556,25 грн., в тому числі податок на додану вартість - 2 579 645,00 грн. та фінансова санкція 644 911,25 грн.,

№ про завищення від'ємного значення податку на додану вартість на суму 77 050,00 грн. в червні 2017 року,

№ про нарахування фінансової санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 3 887,43 грн., в тому числі 10% - 433,56 грн., 40% - 3 453,87 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Веріас" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києва, сплачений судовий збір у розмірі 92 253,01 грн. (дев'яносто дві тисячі двісті п'ятдесят три гривні 01 копійка).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Веріас" (, адреса: 04047, м. Київ, вул. Резервна, 8)

Боржник: Головне управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов