Справа № 0440/6375/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6375/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Локіс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6375/18 (головуючий 1-ї інстанції Кальник В.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Локіс» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.08.2018 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №048 від 25.07.2018 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

На підставі наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 10.07.2018 року № 50-ОД відповідачем проведено позапланову перевірку правомірності використання страхувальником коштів Фонду на надання матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_1.

За результатами перевірки 13.07.2018 року складено акт №050, висновками якого встановлено порушення використання позивачем коштів Фонду на загальну суму 11673,90 грн..

В обґрунтування висновку зазначено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу у ТОВ «Локіс» за сумісництвом згідно наказу від 11.06.2012 року №9-к. Розрахунок допомоги по вагітності та пологах за місцем роботи за сумісництвом здійснено на підставі копії виданого в установленому порядку листка непрацездатності, засвідченої підписом керівника та скріпленої печаткою за основним місцем роботи.

ТОВ «Локіс» середньоденну заробітну плату для нарахування допомоги по вагітності та пологах розраховано виходячи із мінімальної заробітної плати, чим порушено вимоги частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пунктів 3, 32 Порядку №1266.

На вказаний акт позивачем подано заперечення, за результатами розгляду яких Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області прийняте рішення №048 від 25.07.2018 року про повернення ТОВ «Локіс» коштів Фонду та застосування до позивача фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 17501,85 грн., в тому числі: неправомірні витрати - 11673,90 грн., штраф - 5836,95 грн. (11673,90х50%). Вказане рішення надіслано позивачу листом від 25.07.2018 року №081-06/з-956.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування доплати до допомоги по вагітності та пологам працівнику, який працює за сумісництвом, страхувальник не повинен виходити з мінімального розміру допомоги - розміру мінімальної заробітної плати, а повинен розраховувати, виходячи з фактично нарахованої заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах призначається та надається за основним місцем роботи та за місцем роботи за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 (далі по тексту - Порядок), визначено, що середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на кількість календарних днів перебування у трудових відносинах у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з визначених у цьому пункті поважних причин.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464 (далі по тексту - Закон №2464) основне місце роботи - це місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону №2464 у разі, якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру. Тобто, для сумісників базою нарахування єдиного внеску є фактично нарахована заробітна плата.

Таким чином, якщо застрахована особа також працює за сумісництвом, допомога по вагітності та пологах надається за місцем роботи за сумісництвом на підставі копії листка непрацездатності, при цьому доплата до суми допомоги по вагітності та пологах до розміру мінімальної заробітної плати не здійснюється, оскільки за даним страховим випадком норма частини другої статті 26 Закону №1105 реалізована за основним місцем роботи.

Отже, при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування доплати до допомоги по вагітності та пологах працівнику, який працює за сумісництвом, страхувальник не повинен виходити з мінімального розміру допомоги - розміру мінімальної заробітної плати, а повинен розраховувати виходячи з фактично нарахованої заробітної плати.

В даному випадку, підприємством, на якому особа працює за сумісництвом, проведено оплату за листком непрацездатності з розміру мінімальної заробітної плати, а відтак відбулась подвійна оплата листа непрацездатності і за основним місцем роботи і за місцем роботи за сумісництвом, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, що є порушенням Порядку № 1266.

Таким чином, висновок, зазначений в акті перевірки від 13.07.2018 року №050, відповідає вимогам чинного законодавства.

Апелянт, з посиланням на ч.4 ст.308 КАС України надав до суду апеляційної інстанції копію рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2018 року (єдиний державний реєстр судових рішень), згідно якого визнано протиправною та скасовано постанову №181 від 24.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ «Локіс» ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.165-5 КУпАП (а.с.77-83).

На думку апелянта вказане рішення свідчить про відсутність встановленого відповідачем факту вчинення порушення директором ТОВ «Локіс».

Колегія суддів не приймає до уваги вказане рішення з огляду на таке.

З тексту рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2018 року у справі №204/6168/18 постанова №181 від 24.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ «Локіс» ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.165-5 КУпАП визнана протиправною та скасована у зв'язку з порушенням при її складанні норм ст.283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме не зазначено час вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Решті доводів позивача (директора ТОВ «Локіс» ОСОБА_2.) стосовно протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення судом оцінки не надавалось.

Таким чином, вказане рішення суду не може слугувати доказом щодо відсутності порушень як директора ТОВ «Локіс» ОСОБА_2 так і ТОВ «Локіс» у використанні коштів Фонду на надання матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_1.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність рішення №048 від 25.07.2018 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня 2019 року становить 1921 гривню, тобто до незначних у 2019 році відносяться справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 гривень.

Позивач оскаржує рішення відповідача на суму, яка не перевищує 192100 гривень, у зв'язку з чим справа, що розглядається, на час прийняття постанови суду апеляційної інстанції, є справою незначної складності, а тому постанова суду апеляційної інстанції не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Локіс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6375/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6375/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак