Справа № 826/6646/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2019 року

Київ

справа № 826/6646/16

провадження № К/9901/5052/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Кротюка Олександра Володимировича - представника ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року щодо розгляду заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

21 лютого 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 6 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнив повністю:

визнав протиправним та скасувано наказ Національного банку України від 31 березня 2016 року № 1433-к, яким ОСОБА_3 звільнено з посади директора Центрального сховища Національного банку України з роботи 1 квітня 2016 року за порушення Присяги державного службовця;

зобов'язав Національний банк України поновити ОСОБА_4 на посаді директора Центрального сховища Національного банку України;

зобов'язав Національний банк України виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

3 травня 2017 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з заявою в порядку частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, яка була чинна на час звернення з указаною заявою, та просив скасувати як протиправний наказ Національного банку України від 16 лютого 2017 № 508-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_3».

Такі вимоги мотивовані тим, що всупереч постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 лютого 2017 року у справі № 826/6646/16 Національним банком України ОСОБА_3 не було поновлено на посаду з якої його було звільнено. ОСОБА_3 було поновлено на посаду, до якої він не має жодного відношення, оскільки особа, яка займає посаду, поновлення на яку потребував ОСОБА_3, не була звільнена у порядку пункту 6 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 лютого 2017 року змінено у частині зобов'язання Національного банку України виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу; пункт 4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 лютого 2017 року викладено в наступній редакції : «Стягнути з Національного банку України на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 квітня 2016 року по день прийняття судом рішення про поновлення на посаді в сумі 865196,88 гривень»; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Верховний Суд постановою від 4 квітня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у цій справі залишив без змін.

17 травня 2018 року після повернення адміністративної справи з суду касаційної інстанції Окружний адміністративний суд міста Києва призначив до розгляду заяву представника ОСОБА_3 у порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року, залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_3 від 3 травня 2017 року в порядку частини дев'ятої статті 267 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення) та статті 383 КАС України (у редакції з 15 грудня 2017 року).

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, представник ОСОБА_3 подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Водночас вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, визначено у частині другій статті 328 КАС України, до якого, з урахуванням положень пунктів 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, віднесено ухвали щодо:

повернення заяви позивачеві (заявникові);

відмови у відкритті провадження у справі;

відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності;

залишення позову (заяви) без розгляду;

закриття провадження у справі;

відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання ухвали судів першої інстанції щодо судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та ухвалені за результатом їх перегляду судові рішення судів апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягають. Слід також зазначити, що нормами КАС України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, також не передбачене касаційне оскарження судових рішень щодо порушеного представником позивача питання у заяві.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Кротюка Олександра Володимировича - представника ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року щодо розгляду заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 826/6646/16 за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич