Справа № 819/956/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2019 року

Київ

справа №819/956/18

адміністративне провадження №К/9901/4970/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі № 819/956/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

21.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019.

ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 08.02.2016 № 25-17, від 30.06.2016 № 177886-13.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 08.02.2016 № 25-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 2083, в решті позивних вимог відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу: Honda Pilot, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, об'єм двигуна 3471 кубічних сантиметрів, тип пального - S, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Головне управління ДФС у Тернопільській області, згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. ПК України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, 08.02.2016 прийняло податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № 25-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 2083 грн. за податковий період 2015 рік.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що рішення місцевих рад щодо транспортного податку, прийняті в 2015 році, не можуть бути застосовані в цьому ж 2015 році. Такі рішення застосовуються лише з 2016 ріку та саме з цього періоду транспортний податок може вважатись встановленим місцевою радою, а тому контролюючим органом безпідставно нараховано позивачу транспортний податок у розмірі 2083 грн. за податковий період 2015 року.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 08.02.2016 № 25-17 є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Тернопільській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі № 819/956/18, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог, а саме щодо оскарження податкового повідомлення рішення від 08.02.2016 №25-17у розмірі 2083.00 грн .

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №819/956/18 є вимога про скасування податкового повідомлення- рішення від 08.02.2016 № 25-17у розмірі 2083,00 грн.

Отже рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, в частині задоволення позовних вимог - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі № 819/956/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова