Справа № 816/1796/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р.Справа № 816/1796/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 08.11.18 року по справі № 816/1796/18

за позовом ОСОБА_1

до Національного банку України третя особа Акціонерне товариство "ОТП Банк"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України (далі по тексту -НБУ, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національного банку України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.05.18 р., реєстраційний номер ГР-8088870;

- визнати бездіяльність Національного банку України щодо незабезпечення відповідного реагування на звернення від 05.05.2018 року реєстраційний номер ГР-8088870;

- зобов'язати Національний банк України розглянути повторно звернення ОСОБА_1 від 05.05.18, реєстраційний номер ГР-8088870 та надати відповідь з урахуванням обставин, встановлених судом;

- зобов'язати Національний банк України скасувати письмовий дозвіл від 08.11.06 р. №191-1, наданий Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» на здійснення окремих операцій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.18 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "ОТП Банк".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "ОТП Банк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не дослідження і ненадання оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, незастосування практики Європейського суду з прав людини, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає доводи щодо протиправності оскаржуваної бездіяльності.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги, та клопотання про розгляд справи у відсутності представника Національного банку України.

В порядку, визначеному ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 05.05 2018 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень виконавчої влади направив своє звернення до Національного банку України № ГР-8088870, яке адресоване особисто Голові Правління Національного банку України Смалій Я.В.

У даному зверненні позивач просив надати детальне роз'яснення та провести перевірку щодо підстав надання НБУ ПАТ "ОТП Банк" письмового дозволу на здійснення окремих операцій від 08.11.06 р. №191-1. При цьому позивач стверджував, що вказаний дозвіл є незаконним та таким, що суперечить вимогам Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", сталій практиці Європейського Суду з прав людини та чинному законодавству України. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 просив вжити відповідних заходів реагування, направлених на скасування, відміну, визнання недійсним та незаконним надання письмового дозволу ПАТ "ОТП Банк" на здійснення окремих операцій від 08.11.06 №191-1.

Відповідне звернення надійшло до НБУ 05.05.18 р..

Листом НБУ за підписом заступника Голови Рожкової К.В. від 16.05.18 р. вих. №27-0006/27228 позивача повідомлено про те, що відповідно до статті 19 Конституції України, статей 2, 55 Закону України "Про Національний банк України" та Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки є незалежними в своїй діяльності та не мають організаційного і структурного підпорядкування НБУ. Відносини позивача та банку щодо укладеного кредитного договору урегульовані нормами цивільного законодавства. Упродовж 2001-2011 років можливість надання кредитів в іноземній валюті на території України була урегульована статтями 47 та 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та главою 2 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою правління Національного банку України від 17.07.01 р. №275, відповідно до яких банки здійснювали кредитні операції в іноземній валюті на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення окремих операцій, який виконував функцію генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій згідно із Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Операції з надання АТ "ОТП Банк" кредитів в іноземній валюті здійснювалися у зазначений позивачем період на підставі банківської ліцензії НБУ від 08.11.06 р. №191 та письмового дозволу на здійснення окремих операцій від 08.11.06 р. №191-1, які надавали банку право на здійснення операцій з валютними цінностями та не потребували отримання індивідуальних ліцензій. Окрім того, у відповіді акцентовано увагу позивача на узагальненні Верховним Судом України практики розгляду цивільних справ, пов'язаних з укладенням кредитного договору та виконанням договірних зобов'язань в іноземній валюті, а також прес-релізах НБУ з цього питання.

Стверджуючи про те, що відповідач не розглянув звернення від 05.05.18 р. №ГР-8088870 по суті, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що відповідачем в порушення Конституції України та Закону України "Про звернення громадян" неналежно розглянуто його звернення від 05.05.2018 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян». Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Так, 05.05.2018 року позивач звернувся із зверненням до Голови Правління Національного банку України Смалій Я.В. через Державну установу "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади, в якому просив провести перевірку Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у зв'язку з відсутністю спеціальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями у період з 20 липня 2007 року по 01 вересня 2007 року згідно вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, оскільки відбулося порушення його прав внаслідок відсутності в ПАТ «ОТП Банк» письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями під час видачі йому кредиту згідно кредитного договору №ML-D00|077|2007.

Згідно ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Інструкцією про організацію розгляду звернень та особистого прийому громадян у Національному банку України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України 01 березня 2018 року № 18, визначено порядок організації розгляду звернень громадян та надання відповідей на них, вимоги щодо організації і проведення особистого прийому громадян, порядок інформування громадян про роботу з їх зверненнями в Національному банку України.

Пунктами 22 та 23 вказаної Інструкції встановлено, що рішення, прийняте під час розгляду звернення громадянина, повинне бути мотивованим, відповідати вимогам законодавства України та відмова в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на законодавство України і викладенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 27 цієї Інструкції відповідь за результатами розгляду звернення громадянина надається за підписом керівництва Національного банку або службової особи Національного банку.

Відповідно до приписів зазначених норм, Національним банком України було надано на звернення позивача відповідь за підписом заступника Голови Рожкової К.В., яка діяла у відповідності до вимог пункту 27 Інструкції про організацію розгляду звернень та особистого прийому громадян у Національному банку України, наказу НБУ від 24.01.18 №59-но "Про розподіл функціональних обов'язків між Головою Національного банку України, його першим заступником та заступниками Голови Національного банку України" та довіреності НБУ від 31.10.16 №18-0009/89570, містить повну та вичерпну відповідь на ініційовані позивачем питання.

Національним банком України у відповіді на звернення Позивача від 05.05.2018 р. реєстраційний номер ГР-8088870 об'єктивно та всебічно розглянуто звернення громадянина, і своєчасно надано відповідь відносно всіх порушених у такому зверненні питань.

Так, Національний банк України надав:

- роз'яснення щодо можливості здійснення Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» операцій з валютними цінностями на підставі письмового дозволу на здійснення окремих операцій у період з 20.07.2007 по 01.09.2007;

- роз'яснення щодо відсутності підстав для застосування Національним банком України відповідних заходів реагування, про які Позивач запитував у зверненні від 05.05.2018 реєстраційний номер ГР-8088870.

Отже, Національним банком України було в повній мірі дотримано положень Закону про звернення, який регулює порядок та умови реагування органів державної влади на звернення громадян.

Щодо тверджень позивача про необхідність скасування НБУ письмового дозволу на здійснення окремих операцій від 08.11.06 №191-1, наданого АТ "ОТП Банк", колегія суддів враховує, що на підставі Закону України від 15.02.11 №3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків", що набув чинності 17.06.11, відповідачем видано АТ "ОТП Банк" банківську ліцензію від 05.10.11 №191 та генеральну ліцензію від 19.03.18 №191-2, у зв'язку з чим згаданий вище письмовий дозвіл втратив чинність.

Крім того, частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим цією нормою шляхом.

Отже, за змістом норм Кодексу адміністративного судочинства України захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, адміністративний суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб виключно у разі порушення таких прав суб'єктом владних повноважень та якщо такі порушення пов'язані зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин.

Однак, повідомлені позивачем обставини та наведені в обґрунтування позовних вимог доводи фактично свідчать про незгоду позивача з діями АТ "ОТП Банк" щодо проведення кредитних операцій в іноземній валюті без одержання генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, що знаходиться поза межами предмета доказування у даній справі.

Так, як зазначено судом вище, предметом даного спору є бездіяльність НБУ щодо розгляду звернення позивача від 05.05.18 №ГР-8088870.

Водночас незгода позивача з діяльністю банку щодо оформлення кредиту в іноземній валюті є підставою для звернення до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, з цивільним позовом про визнання кредитного договору недійсним.

При цьому у даному провадженні позивач не просить суд скасувати такий дозвіл, а підстави для зобов'язання відповідача вчинити дії з його скасування відсутні, оскільки відповідний дозвіл втратив чинність з 2011 року. До того ж, відповідний дозвіл породжує конкретні права та обов'язки безпосередньо у АТ "ОТП Банк".

Отже, перевіривши оскаржувану бездіяльність відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що, надаючи відповідь на звернення позивача, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством України.

Пунктом 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які стосуються наявних, на думку позивача, порушень АТ «ОТП «Банк» приписів чинного законодавства, оскільки такі дії не є предметом розгляду даної справи. Предметом розгляду даної справи є бездіяльність з неналежного розгляду Національним банком України звернення позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а тому саме ця бездіяльність підлягає правовій оцінці судом.

Щодо посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Щокін проти України», колегія суддів зазначає, що висновки Європейського суду з прав людини в зазначеній справі ґрунтувалися на тому, що існувало дві норми національного законодавства, які по різному врегульовували ставки податку, які підлягали сплаті заявником. Між тим, в межах предмета розгляду даної справи, а саме бездіяльності відповідача щодо належного розгляду звернення, відсутні обставини для застосування практики Європейського суду з прав людини у вказаній справі.

З підстав відсутності обставин для застосування, колегія суддів також не приймає посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини в справах «Ромашов проти України» Геннадій Науменко проти України» «Кабулов проти України», «Христов проти України», Михайленко проти України».

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року по справі № 816/1796/18, суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують..

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року по справі № 816/1796/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року