Справа № 160/8492/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2018 року Справа № 160/8492/18
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з 21.08.1979 року по 25.09.1979 року перебувала на посаді концертмейстера в Нікопольській вечірній музичній школі; з 26.09.1979 року по 01.09.1990 року на посаді викладача з класу фортепіано і концертмейстера в Нікопольській вечірній музичній школі; з 01.09.1990 року по 27.10.1999 року перебувала на посаді викладача та концертмейстера в Нікопольській дитячій школі мистецтв №1; з 01.11.1999 року по теперішній час перебуває на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в КЗ «Нікопольська міська школа мистецтв № 1». Загальний стаж складає 42 роки 7 місяців, а педагогічний стаж роботи складає 38 років 10 місяців 8 днів, станом на 30.06.2018 pоку.
У червні 2018 року позивач звернулася до структурного підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком, та з липня 2018 року почала отримувати пенсію. Але, як зазначає позивач, при оформленні пенсії їй не було виплачено матеріальну допомогу у розмірі десяти пенсій, як працівнику освіти, який має педагогічний стаж більш ніж 30 років. У серпні 2018 року вона вернулася до відповідача із заявою про надання їй матеріальної допомоги, але у жовтні 2018 року позивач отримала лист, в якому повідомлено, що їй було відмовлено у виплаті десяти пенсій, у зв'язку із тим, що відповідач не відніс до педагогічного (спеціального) стажу вищезазначені періоди праці. Тобто, до спеціального (педагогічного) стажу було зараховано лише 11 років 03 місяця та 6 днів, а інший стаж не зараховано. З отриманим рішенням позивач не погоджується, тому звернулась до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні за ст.263 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
До суду 11.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що згідно з п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), право на пенсію за вислугу років, мають працівники освіти, охорони здоров'я і соціального забезпечення незалежно від віку і наявності спеціального стажу роботи за переліком, що визначається у Порядку, який затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії згідно з п. «е» статті 55 Закону №1788-XII, а саме, має стаж 11 років 3 місяці 6 днів, тому право на виплату десяти пенсій, як працівнику освіти не має.
Період роботи в Нікопольській вечірній музичній школі з 21.08.1979 року по 25.09.1979 року та з 01.09.1989 року по 31.08.1990 року зарахувати до спеціального стажу роботи неможливо, враховуючи, що в трудовій книжці зазначено, що позивач працювала на посаді викладача і концертмейстера, а відповідно до Переліку, посада викладача передбачена, а посада концертмейстера відсутня, тому для зарахування цього періоду роботи до спеціального стажу потрібно підтвердити, що посада викладача - це основна робота, а концертмейстер - це робота за сумісництвом. Період роботи в Нікопольській дитячій музичній школі № 2 з 01.01.1992 року по 27.10.1999 року зарахувати до спеціального стажу роботи неможливо, через відсутність підтвердження, що Нікопольська дитяча музична школа є загальноосвітнім учбовим закладом. Періоди роботи в Нікопольській школі мистецтв, що відноситься до позашкільних навчальних закладів, з 01.11.1999 року по 30.06.2018 року перебування на посаді викладача не дає право на призначення пенсії згідно із п. «е» ст. 55 Закону №1788-XII, враховуючи, що ці посади не передбачені Переліком. За таких обставин, відповідач просив суд задовольнити повністю.
13.12.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено "Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", яким встановлено перелік закладів та посад, де також зазначено музичну школу і посаду викладача. Дорученням Кабінету Міністрів України від 6 січня 1996 року №397/21 дію вищезазначеної постанови поширено, у тому числі і на викладачів шкіл мистецтв, без внесення змін до постанови. Не зараховуючи період роботи на посаді концертмейстера є протиправним, враховуючи, що згідно із постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», концертмейстер це також викладач, тому ці періоди є спеціальними.
Разом з тим, позивач не погоджується з позицією відповідача щодо зазначення ним у відзиві на позов щодо перебирання судом дискреційних повноважень, посилаючись на судову практику, як доказ захисту прав та інтересів. Позивач вважає, що до відзиву на позов відповідач не надає обґрунтованих доказів, що рішення є законним, тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Пунктом 2 ч.1 ст.263 КАС України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись приписами ст.263 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_2, ОСОБА_1 з 21.08.1979 року по 25.09.1979 року працювала на посаді концертмейстера в Нікопольській вечірній музичній школі (а.с.16).
З 26.09.1979 року по 31.08.1990 року позивач працювала на посаді викладача фортепіано в Нікопольській вечірній музичній школі, яка з 01.12.1987 року була реорганізована в Нікопольську дитячу музичну школу № 2 (а.с.16-17).
З 01.09.1990 року по 27.10.1999 року працювала на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстерства в Нікопольській дитячій музичній школі № 2 (а.с.17).
З 01.11.1999 року по теперішній час працює на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстерства у Комунальному закладі «Нікопольська міська школа мистецтв № 1» Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (а.с.17-18).
Таким чином, загальний стаж позивача складає 42 роки 7 місяців, а педагогічний стаж роботи складає 38 років 10 місяців 8 днів, станом на 30.06.2018 pоку, тобто, на день призначення пенсії за віком.
Матеріалами справи підтверджується, що з липня 2018 року позивачу було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Проте, судом встановлено, що не заперечується відповідачем, що при призначенні пенсії, позивачу не виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення.
Відповідачем не зараховано до спеціального (педагогічного) стажу періоди роботи з 26.09.1979 року по 31.08.1989 року та з 01.09.1990 року по 31.12.1991 року, врахувавши лише до стажу 11 років 03 місяця та 6 днів.
Суд не погоджується з твердженнями відповідача, виходячи із наступного.
За нормами чинного законодавства, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом «е» ст.55 Закону №1788-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Законом України "Про освіту" та Законом України "Про позашкільну освіту" зазначено, що позашкільна освіта є структурною ланкою освіти та її підсистемою.
В Переліку закладів є музична школа та посада викладача, та не має жодних обмежень щодо підпорядкування. Позашкільна освіта є підсистемою освіти.
Щодо посилання відповідачем у відмові зараховувати стаж до спеціального з 01.01.1992 року по 27.10.1999 року в Нікопольській дитячій музичній школі № 2, зазначаючи, що дитячі музичні школи повинні бути загальноосвітнім навчальним закладом, суперечить чинному законодавству, враховуючи, що не існує музичних шкіл в формі загальноосвітнього навчального закладу, отже, це є закладом позашкільної освіти.
Слід зазначити, що до 01.01.1992 року пенсії за вислугу років призначались згідно Переліку затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397, яким були передбачені середні музичні школи та посада викладача, а в прим. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, тому і після 1992 року робота в музичній школі зараховується до спеціального стажу.
Відповідно до частин 2, 4 ст.21 Закону України "Про позашкільну освіту", педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, посаду «концертмейстер» віднесено до посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, тому, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.
Суд звертає увагу, що згідно трудової книжки позивача, у період з 01.09.1990 року по 27.10.1999 року вона працювала на посаді саме «викладача по класу фортепіано та концертмейстерства» в Нікопольській дитячій музичній школі № 1, а не на посаді «концертмейстера», а також у період з 01.11.1999 року по теперішній час перебуває на посаді «викладача по класу фортепіано та концертмейстерства» у Комунальному закладі «Нікопольська міська школа мистецтв № 1» Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, а не «концертмейстера» (а.с.17-18), отже, за весь вищезазначений період позивач працювала саме викладачем, тому ці періоди є спеціальними.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено "Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", за дорученням Кабінету Міністрів України від 6 січня 1996 року №397/21, дію вищезазначеної постанови поширено, у тому числі і на викладачів шкіл мистецтв, без внесення змін до постанови.
Також, пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433, визначено, що початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) віднесені до позашкільних навчальних закладів.
Отже, твердження відповідача, що музична школа повинна бути загальноосвітнім закладом є хибним, враховуючи, що законодавчо встановлено, що цей заклад є навчальним.
В примітках 2 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я, та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Відповідно до вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що позивач має право на пенсію за вислугу років, досягнувши пенсійного віку та маючи відповідний страховий стаж, отже має право на отримання десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, тому суд вважає рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 14 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно із ч. 1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 року)) визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов'язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов'язаннями України.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено, слід повернути позивачу сплачені судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 205, 245, 241-246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу роботи, а саме з 21.08.1979 року по 25.09.1979 року на посаді концертмейстера в Нікопольській вечірній музичній школі; з 26.09.1979 року по 01.09.1990 року на посаді викладача фортепіано в Нікопольській вечірній музичній школі (з 01.12.1987 року в Нікопольська дитяча музична школа №2); з 01.09.1990 року по 27.10.1999 року на посаді викладача по класу фортепіано і концертмейстерства в Нікопольській дитячій музичній школі №1; з 01.11.1999 року по 30.06.2018 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстерства в Комунальному закладі «Нікопольська міська школа мистецтв № 1» Нікопольської міської ради Дніпропетровської, та виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.