Справа № 640/999/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2019 року м. Київ № 640/999/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 № 19330-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2019 вказану адміністративну справу № 640/999/19 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

27.02.2019 справа за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення надійшла до Київського окружного адміністративного суду, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з приписами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, з урахуванням строків давності , визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомленні-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

У свою чергу, суд зазначає, що пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095(2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованим контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/ або податкового повідомлення рішення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З аналізу наведених норм вбачається, що вказаними положеннями врегульовано питання застосування спеціального строку давності визначення податкових зобов'язань. Такі строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб'єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування/ визначення грошового зобов'язання.

Вказане також підтверджується висновками Вищого адміністративного суду, викладеними у інформаційному листі №1935/13-11 від 01.11.2011 про те, що строк звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання повинен визначатися за правилами пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України. Зазначений строк становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове врегулювання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області 17.06.2015.

У свою чергу, в описовій частині позовної заяви позивач вказує, що у липні 2015 року на його адресу надійшло оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Наведені обставини дають підстави стверджувати, що про порушення своїх прав позивачу стало відомо у липні 2015 року.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 17.06.2015 № 19330-17 сплинув у липні 2018 року.

У той же час, до суду із цим позовом ОСОБА_1 звернувся лише 16.01.2019, що підтверджується відбитком штампу засобу поштового зв'язку на коверті, у якому була відправлена позовна заява, тобто за межами процесуальних строків, встановлених статтями 56, 102 Податкового кодексу України.

При цьому позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та не наведено за яких поважних причин позивач звернувся до суду із пропуском строку на звернення до адміністративного суду.

Згідно із положеннями частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви позивачем всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства у позовній заяві не зазначено номерів засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти щодо позивача та відповідача.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями, 160, 161 кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- заяви, про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду та доказів на підтвердження вказаних обставин;

- позовної заяви, що відповідає вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням номерів засобів зв'язку та адреси електронної пошти позивача та номерів засобів зв'язку , офіційної електронної пошти та адреси електронної пошти відповідача.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Києво-Святошинської ОДПІ ГУДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.