Справа № 826/15427/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2019 року № 826/15427/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг
провизнання протиправним та скасування розпорядження від 22.03.2016 №585,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (код ЄДР 36698193; адреса: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15) звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати розпорядження № 585 від 22.03.2016, відповідно до якого до позивача було застосовано заходи пливу - зобов'язано вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, зазначеного в констатуючій частині цього розпорядження та повідомити Комісію про вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін до 12.04.2016.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що за змістом оскаржуваного рішення було встановлено наступне: у зв'язку з надходженням на адресу Комісії від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб листа від 09.12.2015 № 22-51692/15 щодо дотримання вимог законодавства при укладанні 05.10.2015 між позивачем та ПАТ «Брокбізнесбанк» договору про відступлення права вимоги за кредитним договорами № 04КЛ-11 від 15.07.2011 та № 03КО-13 від 17.07.2013, укладеним Банком з ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» та подальшого виконання, Відповідачем з метою належного розгляду питань, яких стосувався лист Фонду, було надіслано на адресу позивача вимоги щодо надання інформації, а саме: 9051/16-/ від 23.12.2015 та № 293/16-8 від 18.01.2016, у відповідь на які позивач направив листи до Комісії за вих. № 835-12/15 від 30.12.2015, № 6-01/16 від 11.01.2016 та № 22-02/16 від 01.02.2016.

Однак, під час дослідження документів та інформації, що була надана товариством, відповідачем, на думку позивача, було помилково зроблено висновок стосовно того, що товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме:

- ч. 2 ст. 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якої, фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності;

- ч. 5 ст. 5 цього ж Закону, відповідно до якої, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України;

- п. 14 розділу 1 Положення про Державний реєстр Фінансових установ, затвердженого розпорядженням Комісії від 28.08.2003 № 41, відповідно до якого вимоги, встановлені законодавством щодо діяльності, пов'язаної з наданням відповідних видів фінансових послуг повинні виконуватися фінансовою установою протягом усього строку перебування у реєстрі.

Позивач зазначає, що висновки оскаржуваного розпорядження обґрунтовані тим, що позивачем в порушення зазначених норм закону укладені договори факторингу.

У позові позивач наводить обставини укладання та виконання договору № 52 від 05.10.2015 про відступлення права вимоги за вищезгаданими договорами на суми 155 742 873,44 грн. та 3 043 157,27 грн., в якому, крім іншого визначено ціну відступлення права вимоги - 19 618 371,30 грн., яка за твердженням позивача була сплачена позивачем на користь Банку. Крім того, позивач наводить обставини укладання та виконання інших договорів відступлення права вимоги.

Позивач звертає увагу, що у спірному рішенні відповідач зазначає, що оскільки договором про відступлення права вимоги № 52 від 05.10.2015 не передбачено право наступного відступлення фактором права грошової вимоги третій особі, то таке відступлення товариством відповідно до ст. 1083 ЦК не допускається, з чим позивач не погоджується та зазначає, що після укладання договору № 52 ним були укладені цивільно-правові угоди, а саме: попередній договір № 15/10-2015 про відступлення права вимоги та гарантування зобов'язань від 15.10.2015, договір про відступлення права вимоги № 20/10-15 від 20.10.2015 та угода про визначення розміру зобов'язання та порядку його виконання від 22.10.2015, які, як зазначає позивач, не є договорами факторингу в розумінні ст. 1077 ЦК України. Позивач наполягає, що відповідач зробив хибний висновок із яким не може погодитись позивач про те, що вищевказані договори відступлення права вимоги віднесені до факторингу, який в свою чергу, є фінансовою послугою, та як наслідок 22.03.2016 Комісія винесла спірне розпорядження про застосування до товариства заходів впливу.

У зв'язку з цим позивач аналізує у позові положення Цивільного кодексу України та акцентує увагу на тому, що чине законодавство України, на його думку, не містить прямих заборон чи обмежень щодо укладання позивачем договорів відступлення права вимоги.

З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позову (т.1, а.с. 49, 56, 129), зазначивши про обґрунтованість та відповідність законодавству України оскаржуваного рішення з підстав, у ньому зазначених. Водночас, відповідач звертає увагу на те, що у відповідь на оскаржуване розпорядження позивачем надіслано відповідь, в якій зазначено (т.1, а.с. 81), що на виконання розпорядження та для уникнення в подальшому будь-яких непорозумінь у сфері господарської діяльності на ринку фінансових послуг, товариством проведено профілактично-роз'яснювальну роботу серед працівників та відповідних осіб за розроблення та укладання договорів факторингу з розробленням та доведенням до працівників внутрішніх документів, зміст чого наведено на стор. 88 справи.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Огурцова О.П. від 05.10.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №4901 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою від 26.10.2017 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено до судового розгляду на 21.12.2017.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - КАС України), слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У судовому засіданні 21.12.2017 за згодою учасників справи та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4 та ст. 264 КАС України.

Розглянувши подані документи, враховуючи наявні пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, 22.03.2016 Комісією прийнято рішення № 585 «Про застування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» наступного змісту.

Зазначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» на ринку фінансових послуг, від 25.02.2016 № 6/16-4 АГІ (далі - Акт), місцезнаходження ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ - 36698193) (далі - Товариство) відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадський формувань: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15; відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі фінансових установ: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки. буд. 15/15, встановила наступне.

До Нацкомфінпослуг надійшов лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.12.2015 № 22-51692/15 (вх. від 14.12.2015 № 4903/11) щодо дотримання вимог законодавства при укладанні 05.10,2015 Товариством з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі - ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК») договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 04 КЛ - 11 від - 5.07.2011 та № ОЗКО - 13 від 17.07.2013 укладеними між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Публічним акціонерним товариством «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» та подальшому його виконанні.

З наведеного звернення Фонду вбачається (т.1, а.с. 112), що загальна ціна продажу кредитів, наданих Банком Заводу, на торгах склала 19 618 371,30 грн. У той же час, за інформацією НБУ, вищевказані права вимоги за кредитними договорами були у подальшому реалізовані переможцем конкурсу (позивачем) безпосередньо боржнику за значно вищою ціною (близько 75 млн. грн), що на думку Фонду та НБУ може свідчити про зловживання в сфері надання фінансових послуг.

З метою належного розгляду питань, порушених у листі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Нацкомфінпослуг надіслано до Товариства вимоги від 23.12.2015 № 9051/16-8 та від 18.01.2016 № 293/16-8 щодо надання інформації та документів

За результатами розгляду інформації та копій документів, наданих Товариством на вимоги Комісії встановлено таке.

05.10.2015 між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (Первісний кредитор) та Товариством (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 52 (Договір № 1).

Згідно пункту 1.1, розділу 1 «Предмет договору» Договору № 1 Первісний кредитор відступає Новому кредитору своє Право вимоги за наступними кредитними договорами:

кредитний договір № 04 KJI-11 від 15.07.2011 укладений між AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСБКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - Боржник), з усіма додатковими угодами та додатками до нового, що є його невід'ємною частиною (далі - Основний договір 1 );

договір про надання овердрафту № 03КО - 13 від 17.07.2013 укладений між Первісним кредитором та Боржником, з усіма додатковими угодами та додатками до нового, що є його невід'ємною частиною (далі - Основний договір 2, разом по тексту - Основні договори).

Пунктом 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Договору № І, загальна сума Права вимоги станом на день укладання цього Договору (05.10.2015) складає:

за Основним договором 1 - 155 742 873,44 грн.;

за Основним договором 2 - 3 043 157,27 грн.

Відповідно до пункту 2.1. розділу 2 «Умови відступлення права вимоги» Договору № 1, на виконання Протоколу № 201579 від 25.09.2015 про проведення аукціону по лоту № 201579 з продажу права вимоги AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитними договорами № 04 KJI-11 від 15.07.2011, № 03КО - 13 від 17.07.2013 укладеними з ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСБКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» та договорами забезпечення виконання зобов'язань, відступлення права вимоги за цим Договором здійснюється на платній основі, відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Згідно пункту 3.1. розділу 3 «Порядок передачі права вимоги» Договору № 1, право вимоги за Основними договорами вважається переданим з моменту підписання Сторонами Акта прийому-передачі, що є невід'ємною частиною цього Договору, який підписується відповідно до вимог пункту 3.3. даного Договору.

20.10.2015 між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством підписаний акт прийому-передачі до Договору про відступлення права вимоги № 52 від 05.10.2015.

Пунктом 4.1. розділу 4 «Порядок розрахунків» Договору і передбачено, що відповідно до Протоколу 201579 від 25.09,20і N5 про проведення аукціону по лоту № 201579 з продажу права вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитними договорами № 04 КЛ - 11 від 15.07.2011, № 03КО - 13 від 17.07.2013 укладеними з ПАЛ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» та договорами забезпечення виконання зобов'язань, ціна відступлення права вимоги становить 19 618 371,30 грн. без ПДВ, яка сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання цього Договору.

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» за 2 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку:

Д-т 3771 К-т 6852 - 19 618 371,3 грн.

Пунктом 4.2. розділу 4 «Порядок розрахунків» Договору № 1, передбачено, що розрахунок за цим договором здійснюється шляхом перерахування Новим кредитором грошових коштів в наступному порядку:

Новий кредитор зобов'язується протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання цього Договору перерахувати грошові кошти в сумі 18 068 325,73 грн. без ПДВ, на рахунок Первісного кредитора;

Грошові кошти в сумі 1 550 045,57 грн. без ПДВ, що були сплачені Новим кредитором на рахунок організатора аукціону, як гарантійний внесок для участі в аукціонні відповідно до встановлених організатором аукціону умов, будуть перераховані ТБ «Електронні торги України» на рахунок Первісного кредитора що зазначений у розділі 10 цього Договору, протягом 5 (п'яти) робочих днів після підписання Протоколу № 201579 від 25.09.2015 про проведення аукціону по лоту № 201579 з продажу права вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитними договорами № 04 КЛ-11 від 15.07.2011, № 03КО - 13 від 17.07.2013, укладеними з ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» та договорами забезпечення виконання зобов'язань.

Згідно наданих копій платіжних доручень (призначення платежу: сплата за відступлення права вимоги згідно договору № 52 від 05.10.2015 та часткова сплата за відступлення права вимоги згідно договору № 52 від 05.10.2015):

№ 207 від 09.10.2015 на суму 700 000 грн.;

№ 217 від 08.10.2015 на суму 16 000 000 грн.;

№ 219 від 12.10.2015 на суму 1 368 325,73 грн., Товариством (Новий кредитор) перераховано на рахунок ГУ НБУ по м. Києву та київській області кошти на загальну суму 18 068 325,73 грн.

Відповідно Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку: ,

Д-т 6852 К-т 311 - 16 000 0000 грн.

Д-т 6852 К-т 311 700 000

Д-т 6852 К-т 311 - 1 368 325,73 грн., усього - 18 068 325,73 гри.

Зазначається також в оскаржуваному рішенні, що згідно наданої копії платіжного доручення № 212 від 23.09.20) (призначення платежу: гарантійний та реєстраційний внесок за лот № 201579 згідно рахунку № 201579-534) на суму І 943 013 грн Товариством (Новий кредитор) перераховано ТБ «Електронні торги України».

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку:

Д-т 6852 К-т 311 - 1 943013 грн.

Вищезазначені платежі відображені в Журналі реєстру платежів по договорам факторингу Товариства в графі «Коментарі» з відміткою «Покупка», копія якого надана Товариством.

Відповідно до пункту 9.1. розділу 9 «Інші умови» Договору № 1, підписанням даного Договору Сторони свідчать про недопустимість зарахування зустрічних вимог (стаття 602 Цивільного кодексу України) по цьому Договору та недопустимість припинення зобов'язання, що визначене у цьому Договору, шляхом поєднання боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 Цивільного кодексу України).

Згідно копії Журналу реєстрації договорів факторингу Товариства (далі - Журнал), наданого на вимогу Нацкомфінпослуг, протягом 4 кварталу 2015 року Товариством укладено 3 договори факторингу в тому числі і Договір № 1.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон), відносини, що виникають у зв'язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону, фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 4 Закону, фінансовими вважаються послуги з факторингу.

Згідно з частиною п'ятою статті 5 Закону, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону.

Відповідно до статті 350 Господарського кодексу України, загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

Крім того, відповідач зазначає в оскаржуваному рішенні, що згідно статті 1077 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1079 ЦКУ, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону маг право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до статті 1083 ЦК, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК.

Зазначається також в оскаржуваному рішенні, що 15.10.2015 між ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - Боржник/Сторона 1), ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ВСЕСВІТ» (далі - Замовник 1/Сторона 2), Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (далі Замовник 2/Сторона 3) та Товариством (далі - Виконавець/ Сторона 4) укладено Попередній договір № 15/10-2015 про відступлення права вимоги та гарантування виконання зобов'язань (далі - Договір № 2).

Згідно пункту 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 2, Виконавець за дорученням Боржника, Замовника 1, Замовника 2 зобов'язується вчинити необхідні дії, з метою отримання права вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитним договором № 04 КЛ - 11 від 15.07.201 укладений між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною та договорами забезпечення до нього (далі - Кредитний договір).

Пунктом 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 2, під Відступленими Правами розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) за кредитним договором № 04 КЛ -11 від 15.07.2011, що укладений між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

Пунктом 1.3. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 2, за умови отримання Виконавцем права вимоги за Кредитним договором, встановленого п.п.1.1, 1.2. даного Договору, Виконавець зобов'язується у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дня укладення договору про відступлення права вимоги із ПАТ «БРОКБІЗКНСБАНК», відступити право вимоги за Кредитним договором шляхом укладання договору про відступлення права вимоги Замовнику 1 та Замовника 2 у наступному співвідношенні:

відступити Замовнику 1 право вимоги за Кредитним договором у розмірі, що становить 133 380 265,80 гри.;

відступити Замовнику 2 право вимоги за Кредитним договором у розмірі, що становить 19 054 323,69 гри.

Згідно пункту 3.1. розділу 3 «Ціна договору та порядок розрахунків« Договору № 2, Боржник на виконання умов даного Договору та з метою гарантування належного виконання ним обов'язків, які випливають з умов даного Договору, перераховує на поточний рахунок Виконавця гарантійний платіж, що становить 75 000 000 гри. у строк, що не перевищує 5 календарних днів з дня укладання даного Договору.

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року. Товариством відображено в бухгалтерському обліку:

Д-т 311 К-т 3771 - 59 000 000 грн. 15.10.2015,

Д-т 311 К-т 3771 - 16 000 000 грн. 16.10.2015.

Пунктом 3.2. розділу 3 «Ціна договору та порядок розрахунків» Договору № 2, Виконавець здійснює у строк, що не перевищує 5 календарних днів з дати укладення договору про порядок виконання зобов'язань (реструктуризацію) між Боржником та Замовником 1 на умовах, визначених Замовником 1 та договору про порядок виконання зобов'язань (реструктуризацію) між Боржником та Замовником 2 на умовах, визначених Замовником 2, перерахування гарантійного платежу, встановленого п. 3.1. даного Договору, на поточні рахунки нових кредиторів, а саме:

63 000 000 грн. перераховується на поточний рахунок Замовника 1:

9 000 000 грн. перераховується на поточний рахунок Замовника 2:

3 000 000 грн. залишається у Виконавця.

Дані кошти перераховуються та зараховуються в рахунок погашення заборгованості Боржника за Кредитним договором.

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року та до Картки бухгалтерського рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами» за 2 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку по Д-т 685 К-т 311 з деталізацією (т.1, а.с. 94).

Крім того, 20.10.2015 між Товариством (далі - Первісний кредитор) г а ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ВСЕСВІТ» (далі - Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 20/10-15 (далі - Договір № 3).

Згідно пункту 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Договору № З, Первісний кредитор частково відступає Новому кредитору своє Право вимоги за Кредитним договором № 04 КЛ -11 від 15.07.2011, укладений між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - Боржник), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною (далі - Основний договір).

Пунктом 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 3, право вимоги за Основним договором належить Товариству на підставі Договору про відступлення права вимоги № 52 від 05.10.2015, укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством. Загальна сума Права вимоги, що належить Первісному кредитору становить 155 742 873,44 грн. (станом на 05.10.2015).

Пунктом 1.3. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 3, Загальна сума Права вимоги станом на день укладання цього Договору (20.10.2015 ) за Основним договором, що відступається, складає 133 380 265,80 грн.

Згідно пункту 2.1. розділу 2 «Умови відступлення права вимоги» Договору № 3, відступлення права вимоги Первісним кредитором Новому кредитору за кредитним договором, зазначеним у п. 1.1. цього Договору, здійснюється на платній основі, відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Згідно пункту 4.1. розділу 4 «порядок розрахунків» Договору № З, ціна відступлення Права вимоги Первісним кредитором Новому кредитору за кредитним договором № 04 КЛ -11 від 15.07.2011 укладеним між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», становить 16 500 000 грн. без ПДВ.

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року та до Картки бухгалтерського рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами» за 1 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку: Д-т 311 К-т 685 16 500 000 грн. 27.10.2015; Д-т 685 К-т 741 16 500 000 грн. 20.10.2015.

Зазначається також в оскаржуваному рішенні, що 20.10.2015 між Товариством (далі - Первісний кредитор) та, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (далі- Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 13/10-15 (далі - Договір № 4).

Згідно пункту 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 4 Первісний кредитор частково відступає Новому кредитору своє Право вимоги за Кредитним договором № 04 KJI -11 від 15.07.2011, укладений між AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЪКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - Боржник), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною (далі Основний договір).

Пунктом 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 4, право вимоги за Основним договором належить Товариству на підставі Договору про відступлення права вимоги № 52 від 05.10.2015, укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством. Загальна сума Права вимоги, що належить Первісному кредитору становить 155 742 873,44 грн, (станом на 05.10.2015).

Пунктом 1.3. розділу 1 «Предмет договору» Договору № 4, сума Права вимоги, що відступається, складає 19 054 323,69 грн. станом на день укладання цього Договору (20.10.2015) за Основним договором.

Згідно пункту 2.1. розділу 2 «Умови відступлення права вимоги» Договору № 4, відступлення права вимоги Первісним кредитором Новому кредитору за кредитним договором, зазначеним у гі.1.1. цього Договору та договорами забезпечення виконання зобов'язань, здійснюється на платній основі, відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Згідно пункту 4.1. розділу 4 «Порядок розрахунків» Договору № 4, ціна відступлення Права вимоги Первісним кредитором Новому кредитору за кредитним договором № 04 КЛ -11 від 15.07.2011 укладеним між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», становить 1 000 000 грн. без ГІДВ, яка сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора.

Відповідно до Картки бухгалтерського рахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті» за 2 півріччя 2015 року та до Картки бухгалтерського рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами» за 2 півріччя 2015 року, Товариством відображено в бухгалтерському обліку: Д-т 311 К-т 685 - 1 000 000 грн. 23.10.2015 Д-т 685 К-т 741 - 1 000 000 грн. 20.10.2015

22.10.2015 між Товариством (далі - Кредитор) та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі Боржник) укладено угоду про визначення розміру зобов'язана та порядок його виконання (далі - Угода ,№ і).

Відповідно до пункту 1 Угоди № 1, Заборгованість Боржника перед Кредитором, яка передана Товариству на підставі Договору про відступлення права вимоги № 52 від 05.10.2015. укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством (далі - Договір факторингу) та яка виникла на підставі Кредитного договору № 04 КЛ -11 від 15,07,20і! (Основний договір 1) та Договором про надання овердрафту № 03КІЦ-13 від 17.07.2013 (Основний договір 2) з усіма додатковими угодами та додатками до наведених договорів, укладеного між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», становить 6351441,22 грн.

Згідно із пунктом 2 Угоди № 1, Сторони погодились, що в якості погашення простроченої заборгованості за Основним договором І та Основним договором 2, Боржник сплачує Кредитору грошові кошти у розмірі 3 000 000 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок Кредитора або передачі готівки уповноваженій особі Кредитора на підставі доручення Кредитора у порядку, в строк до 30.10.2015.

Відповідно до пункту 3 Угоди № 1, за умови належного виконання Боржником умов пункту 2 цієї Угоди, Кредитор не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, а саме - 3 351 441,22 грн вважатиметься припиненим на підставі статті 605 Цивільного кодексу України.

Згідно із пунктом 6 Угоди № 1, сторони домовились, що протягом 14 днів з моменту сплати Боржником грошових коштів в розмірі 3 000 000 грн шляхом їх перерахування на поточний рахунок Кредитора або передачі готівки уповноваженій особі Кредитора на підставі доручення Кредитора, Кредитор зобов'язується зняти обмеження та обтяження, встановлені для забезпечення погашення заборгованості, а також надати відповідні документи.

Відповідно до пункту 7 Угоди № 1, Сторони заявляють, що ні в процесі укладання цієї Угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь - яких третіх осіб, в тому числі й держави.

В оскаржуваному розпорядженні також зазначається, що згідно інформації, внесеної до Державного реєстру фінансових установ, який веде Нацкомфінпослуг, ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС», код за СДРПОУ 36698193, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15, має статус фінансової установи. Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 255 від 24.06.2010 та додаток до нього з правом надання фінансових послуг: надання послуг з факторингу; надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів; надання послуг з фінансового лізингу; надання позик; надання гарантій; надання поручительств.

Інформація про ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМАМИ «ВСЕСВІТ» (код за ЄДРПО'У 32800074) та Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного реєстру фінансових установ, що веде Нацкомфінпослуг, не вносилась. Статусу фінансової установи Фізична особа підприємець ОСОБА_3 не набував, ліцензій г а/або інших дозволів на надання фінансових послуг не отримував.

Відповідач робить висновок, що оскільки Договором № і не передбачено право наступного відступлення фактором права грошової вимоги третій особі то таке відступлення Товариством відповідно до статті 1083 ЦК не допускається.

Враховуючи те, що за Договорами № 2, 3, 4 за якими відбулось наступне відступлення Товариством (фактором) права грошової вимоги ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ВСЕСВІТ» та Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 то воно повинно було здійснюватися відповідно до положень статті 1083 ЦК, а саме лише у разі якщо Договором № 1 допускалось би відступлення фактором права грошової вимоги третій особі та таке відступлення здійснювалось би відповідно до положень глави 73 ЦК.

Оскільки Договором № 1 не передбачено право наступного відступлення Товариством (фактором) права грошової вимоги третій особі то Товариство, відповідно до вимог статті 1083 ЦК, не мало права відступати або зобов'язатись відступити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ВСЕСВІТ» та Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 своє право грошової вимоги до Боржника набуте за Договором № 1.

Таким чином, як зазначає відповідач, Товариством не виконано вимоги статті 1083 ЦК, здійснивши свою діяльність не відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону та без урахування норм законів України, які встановлюють особливості її діяльності.

Враховуючи викладене, в оскаржуваному Розпорядженні зазначається, що Товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме:

частини другої статті 2 Закону, відповідно до якої, фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності;

частини п'ятої статті 5 Закону, відповідно до якої, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону;

пункту 14. розділу І Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року № 41, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 вересня 2003 року за 797/8118. відповідно до якого вимога, установлені законодавством України щодо діяльності, пов'язаної з наданням відповідна видів фінансових послуг, повинні виконуватися фінансовою установою протягом усього строку перебування в Реєстрі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 10 частини першої статті 28, статтею-39, пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підпунктом 41 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № .1070, пунктом 5 розділу І, підпунктом 1 пункту 2.1 та абзацом першим пункту 2.2 розділу 2, пунктом 3.1 розділу III, абзацом другим пункту 4.21 розділу IV Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, постановила:

- зобов'язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, зазначеного в констатуючій частині цього розпорядження, та повідомити Нацкомфінпослуг про вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін до 12.04.2016 включно.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

У свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Частиною 2 статті 2 цього Закону встановлено, що фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

До фінансових послуг віднесено здійснення операцій факторингу (п. 11 ч. ч. 1 ст. 4 цього закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 5 цього Закону фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону.

Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Мета державного регулювання ринків фінансових послуг та форми державного регулювання ринків фінансових послуг, зокрема, щодо нагляду за діяльністю учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг; визначені у ст. ст. 19 та 20 Закону.

При цьому, між іншим, відповідно до п. 10, 12 ч. 1 ст. 28 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема: зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

У даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, позивач не оскаржує процедуру прийняття рішення, повноваження Комісії у сфері спірних відносин, дотримання яких підтверджується під час розгляду справи. Більш того, як вбачається з оскаржуваного розпорядження, відповідачем проаналізовано всі надані докази, надано їм оцінку, в кореспонденції з положеннями профільних правових актів надано оцінку сукупності встановлених обставин, які покладені в основу оскаржуваного рішення, яке прийнято у спосіб, визначений вищезгаданим Законом. Оскаржуване рішення містить всі необхідні реквізити.

У той же час, доводи позивача по суті зводяться до необхідності оцінки та переоцінки адміністративним судом обставин взаємовідносин учасників цивільно-правових відносин, які не є навіть учасниками спірних відносин, до дослідження обставин виконання цих договорів, класифікації їх за видами угод.

Однак, враховуючи положення ст. 19 КАС України, слід зазначити, що оцінка вказаних обставин у кореспонденції з положеннями ЦК України знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

Відтак, оскільки судом не встановлено порушень відповідачем прав чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а саме - в контексті критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, суд не вбачає підстав для висновку про задоволення позову та, відповідно, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову та положення ст. 139 КАС України підстави для повернення судового збору - відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (код ЄДР 36698193; адреса: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (код ЄДР 38062828; адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Гринченка, 3) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 22.03.2016 № 585 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін