Справа № 160/9799/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 лютого 2019 року Справа №160/9799/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в місті Дніпрі в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі №160/9799/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/9799/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

14.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі №160/9799/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено питання щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.)

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу на користь позивача в сумі 2930,00 грн., суд зазначає наступне.

З доданого заявником до заяви акту приймання-передачі від 25.12.2018 року суду відомо, що між Адвокатським бюро «Альони Забари», в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №6 від 10.12.2018 року (копія якого до суду надана не була). Крім того, в даному акті вказано, що відповідно до умов договору, бюро надало, а позивач отримав послуги, вартість послуг складається з гонорару, а саме фіксованої ставки 2930 грн. за складення позовної заяви.

Також, надано до заяви копії платіжних доручень, а саме: від 14.12.2018 року за №КП/6841002, за яким позивачем було сплачено суму у розмірі 2000,00 грн. за призначенням платежу правова допомога адвоката та від 20.12.2018 року за №КП/8620002, за яким позивачем було сплачено суму у розмірі 930,00 грн. за призначенням платежу адвокатські послуги.

Проаналізувавши подану заяву представником позивача та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеної вище заяви, виходячи з наступного.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат встановлюється: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши подану представником позивача заяву від 14.02.2019 року та додатки до неї, суд не може встановити за які саме адвокатські послуги та процесуальні дії була сплачена сума у розмірі 2000,00 грн., яка зазначена в платіжному дорученні від 14.12.2018 року за №КП/6841002 та сума 930,00 грн. зазначена в платіжному дорученні від 20.12.2018 року за №КП/8620002, вказано лише правова допомога адвоката та адвокатські послуги.

Розглянувши копії платіжних доручень, суд зазначає, що вони не доводять факту понесення позивачем витрат за складання та подання відповідних процесуальних документів, оскільки в копіях платіжних доручень та в акті приймання-передачі від 25.12.2018 року не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та не зазначено номер справи, в якій надавалась відповідна правнича допомога.

Враховуючи те, що наданими до суду, документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відмову у компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2930,00 грн.

Зазначена правова позиція кореспондується з позицією Верховного суду, викладеною у додатковій постанові від 08 травня 2018 року по справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

Керуючись статтями 134, 139, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача судових витрат у справі №160/9799/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Ухвала не набрала законної сили

станом на 19.02.2019 р.

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун