Справа № 580/360/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року справа № 580/360/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (18006, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307), в якій просить:

-визнати неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо нарахування та виплати одноразової компенсації ОСОБА_1, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991 року;

-зобовязати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи що передбачає виплату інвалідам І групи 60 мінімальних заробітних плат, з виплатою різниці у компенсації за встановлення І групи інвалідності, яка настала внаслідок виконання обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України Про державний бюджет на відповідний рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відмовив у виплаті одноразової грошової компенсації в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, мотивуючи це тим, що компенсація та допомога виплачуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на таку виплату.

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає вимоги позивача не обґрунтованими та просив у задоволенні позову відмовити, зокрема, з таких підстав. Представник зазначив, що із заявою про виплату одноразової компенсації гр. ОСОБА_1 до департаменту не звертався протягом всього періоду перебування на обліку, хоча виплата такої компенсації здійснюється протягом 6 місяців з дати встановлення інвалідності у відповідності до постанови КМУ 1146 від 17.08.2002. Крім того, встановлення вищої групи інвалідності надає особі право виключно на виплату різниці одноразової компенсації, а не на окрему виплату одноразової компенсації при кожному встановленні вищої групи інвалідності. При цьому, представник наголосив, що отримання позивачем різниці одноразової компенсації дає підстави вважати, що останньому вже виплачувалась зазначена компенсація, але іншою установою, оскільки даний вид компенсації міг бути виплачений за місцем роботи особи або ж органами пенсійного фонду. Таким чином, твердження позивача, що йому було безпідставно відмовлено у виплаті компенсації не відповідають дійсним обставинам справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується копією посвідчення серії А №152431 від 22.07.2010 року та вкладки № 658195с від 22.07.2010 року.

16.07.2010 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності, причина інвалідності захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА №247328.

23.01.2014 року позивачу встановлена І група інвалідності, причина інвалідності захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується випискою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10ААБ №349220.

09.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з заявою про виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Листом № 123-2 від 18.01.2019 відповідач повідомив про те, що правові підстави для отримання позивачем одноразової компенсації за встановлення I групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні, оскільки позивачу в 2014 році призначена різниця одноразової компенсації між II та І групами інвалідності в розмірі 94 грн. 90 коп.( 379,30-284,40=94,90). Різниця між III та II групами інвалідності була призначена в 2018 році в розмірі 94 грн. 80 коп.(284,4- 189,60=94,8).

Позивач, вважаючи протиправною вищезазначену відмову, звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Судом також встановлено, що за зверненням ОСОБА_1 від 10.02.2014, рішенням УПСЗН Придніпровського району від 10.02.2014 ОСОБА_1 призначена компенсація в розмірі 94,90грн.

21.08.2018 Департаментом соціальної політики ЧМР, за зверненням ОСОБА_1 від 21.08.2018, рішенням призначена компенсація в розмірі 94,80грн.

Таким чином, на момент встановлення позивачу І групи інвалідності ОСОБА_1 був обізнаний про надане йому право на отримання одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, як це передбачено у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка діяла на момент встановлення позивачу інвалідності, та редакція якої передбачала виплату одноразової компенсації для інвалідів І групи у розмірі 379,30грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент встановлення позивачу інвалідності) та Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Установлено, що у 2014 році норми і положення статті 48 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України.

З аналізу наведеної норми права вбачається, що розмір одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначається Кабінетом Міністрів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суд під час вирішення справ про соціальний захист громадян керується, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(чинної на момент виникнення правовідносин) встановлено, розміри виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачуються в таких розмірах: інвалідам I групи 379,30 грн.

Так, відповідач повинен керуватись положеннями Закону, в редакцій чинній на час виникнення у позивача права на отримання такої компенсації та відповідно звернення на її виплату, а саме станом на 23.01.2014.

Отже, суд доходить висновку, що на момент встановлення позивачу І групи інвалідності та звернення з виплати компенсації, діяла норма Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», редакція якої передбачала виплату одноразової компенсації для інвалідів І групи у розмірі 379,30грн., а тому виплата компенсації розмірі 60 мінімальних заробітних плат, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка діяла на момент повторного звернення є необґрунтованою.

Натомість, в межах розгляду справи, доказів виплати компенсації ОСОБА_1 в повному розмірі 379,30грн. відповідачем не надано.

Суд зазначає, що виплата одноразової компенсації здійснюється у розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач був обізнаний про надане йому право саме в редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діяла на момент встановлення позивачу інвалідності та його звернення і передбачала компенсацію в розмірі 379,30 грн.

При цьому, не звернення з відповідною заявою до уповноваженого органу з моменту встановлення первинної інвалідності, не позбавляє позивача права отримати одноразову компенсацію у належному розмірі, оскільки відповідачем надано докази її виплати лише в сумі 189,70грн. та не виплачено в розмірі 189,60грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо нарахування та виплати одноразової компенсації ОСОБА_1, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991 року.

Зобовязати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серії НС №532704; 18006, АДРЕСА_1), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з виплатою різниці у компенсації за встановлення І групи інвалідності.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя П.Г. Паламар