Справа № 189/2005/18(2-а/189/72/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 189/2005/18(2-а/189/72/18)

головуючий суддя І інстанції -Пустовар О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року у справі № 189/2005/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ДПО18 №810932 від 18.11.2018 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 810932 від 18.11.2018 року.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що встановивши факт подання адміністративного позову до неналежного відповідача, а саме Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області, суд першої інстанції мав замінити його на належного, яким є інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 Гайсинського відділу поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юценко Владислав Валентинович. Зауважено, що відповідачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,18.11.2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Гайсинського відділу поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юценко Владиславом Валентиновичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 810932.

Відповідно до вказаної постанови, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом НОМЕР_1, порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, а саме рухався без транспортного засобу, виділеного для супроводження зазначеного в дозволі для перевезення таких вантажів, а саме шириною 2.8 м.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позов ОСОБА_1 був пред'явлений саме до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області, який не є належним відповідачем по справі, з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач не звертався, а суд не вправі за власною ініціативою вчиняти вказані дії, то позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Приписами ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів.

Як свідчать встановлені обставини справи, оскаржувана постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, була прийнята інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Гайсинського відділу поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юценко Владиславом Валентиновичем.

В свою чергу, відповідачем по даній справі виступає Департамент патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Як вбачається з листа Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 13.12.2018 року № 46781/41/21/2018, інспектор Гайсинського ВП УПП у Вінницькій області Юценко Владислав Валентинович в управлінні не числиться.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, та що вірно було встановлено судом першої інстанції, спір відносно правомірності скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 810932 від 18.11.2018 року безпосередньо пов'язаний зі здійсненням інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Гайсинського відділу поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юценко Владиславом Валентиновичем своїх повноважень,у зв'язку з чим, саме останній є належним відповідачем по справі.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Отже, питання щодо залучення відповідача (співвідповідача) може вирішуватись лише при розгляді справи в суді першої інстанції, що останнім, в порушення приписів процесуального Закону здійснено не було, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів Розділу ІІІ Глави 1 КАС України, позбавлений права здійснювати такі дії, однак вказане, з урахуванням абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України не є підставою для скасування судового рішення, тому як це порушення не призвело до неправильного вирішення справи, з урахуванням суб'єктного складу її учасників.

Таким чином, оскільки правомірність постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 810932 від 18.11.2018 року стосується прав та обов'язків інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Гайсинського відділу поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Юценко Владислава Валентиновича, а останнього не було залучено в якості належного відповідача (другого відповідача), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року у справі № 189/2005/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі ч. 3 ст. 372 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова