Справа № 320/946/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 березня 2019 року м. Київ № 320/946/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області до Білоцерківського національного аграрного університету про стягнення неправомірно витрачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з позовом до Білоцерківського національного аграрного університету, у якому просить суд:

- стягнути з Білоцерківського національного аграрного університету на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області неправомірно витрачених коштів Фонду соціального страхування України в розмірі 3406,90 грн. (три тисячі чотириста шість гривень 90 копійок).

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України,суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями160,161,172цьогоКодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним публічно - владних функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до частини 3 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Таким чином, лише у встановлених законом випадках, суб'єкт владних повноважень може звернутись до адміністративного суду з позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, а суд уповноважений розглядати такий позов.

Судом встановлено, що звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено незаконним, на його думку, використанням коштів Білоцерківським національним аграрним університетом у розмірі 3406,90 грн.

Зі змісту позову слідує, що між КОВ ФСС ТВП та Білоцерківським національним аграрним університетом був укладений договір на предмет здійснення часткового фінансування санаторію-профілакторію Білоцерківського національного аграрного університету за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У ході ревізії фінансово-господарської діяльності Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, проведеної Північним офісом Держаудитслужби, виявлені порушення при нарахуванні та виплаті заробітної плати найманим працівникам санаторію-профілакторію, що призвело до зайвої виплати коштів фонду у розмірі 3406,90 грн.

Отже, предмет спору стосується правовідносин щодо стягнення шкоди, завданої позивачеві, неправомірними рішеннями (діями) відповідача у відносинах, заснованих на договорі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, частиною 1 якого передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв’язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Зважаючи на суб’єктний склад сторін, беручи до уваги зміст спірних правовідносин, суд вважає, що у даному випадку між сторонами наявний приватноправовий спір, предметом якого є завдана позивачеві шкода, вирішення якого віднесено до компетенції господарського суду.

Суд звертає увагу на те, що в силу вимог частини п'ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз приписів наведених норм дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 № 820/1203/17 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019 № 826/12003/16.

Відтак, вимога про відшкодування шкоди в порядку адміністративного судочинства може пред'являтися виключно до суб'єктів владних повноважень одночасно з вимогами про визнання їх дій, бездіяльності, рішень протиправними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області до Білоцерківського національного аграрного університету про стягнення неправомірно витрачених коштів.

2. Роз'яснити заявникові, що даний спір належить до юрисдикції господарського суду та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.