Справа № 807/329/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3772/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В. В., Шинкар Т. І.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.,

представника відповідача Митровцій В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Іванчулинець Д. В.,

час ухвалення рішення: 09:53:25,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 18.10.2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна", в якому просило стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у сумі 2727962,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році та не сплатив у встановлені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» строки адміністративно-господарські санкції за невиконання такого нормативу, у зв'язку з чим сума таких адміністративно-господарських санкцій підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу на нього, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, зазначає, що звіти про наявність вакансій відповідачем подавались з недотриманням вимог інструкції щодо їх заповнення та містили недостовірні дані. Також вказує, що наявність вакантних місць, незайнятих інвалідами, є підставою для сплати адміністративно-господарських санкцій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" є юридичною особою та використовує найману працю.

Відповідно до поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік за формою державної статистичної звітності № 10-ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників на даному підприємстві за 2017 рік у звітному періоді становила 2282 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлено інвалідність, 69 осіб.

У зв'язку з тим, що кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становила 91 особу, позивачем розраховано заборгованість по сплаті адміністративного-господарських санкцій за 2017 рік у розмірі 2727962,38 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875-XII)

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Частиною першою статті 18 Закону № 875-XII передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною третьою статті 18 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 19 зазначеного Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31 січня 2007 року № 70 затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

Так, згідно з пунктом 2 вказаного Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, на яких працює понад 8 осіб, зобов'язані виконувати нормативи робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, щорічно до 1 березня подавати відділенням Фонду інформацію про зайнятість і працевлаштування у них інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію про наявність в них вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, а в разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для інвалідів - самостійно, в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося таке порушення розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції за таке порушення.

Як підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" протягом 2017 року щомісячно подавалась звітність за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щодо наявності вакантних місць для інвалідів, що підтверджується копіями вказаної звітності, наявними в матеріалах справи, а також листом Виноградівського районного центру зайнятості від 14 грудня 2017 року № 1412-06.

З метою працевлаштування на підприємстві осіб з інвалідністю Товариство з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" систематично направляло листи до Виноградівського районного центру зайнятості населення, Управління праці та соціального захисту населення, Виноградівської районної благодійно-реабілітаційної спортивної організації інвалідів «Відродження» щодо сприяння у працевлаштуванні громадян, які потребують соціального захисту і не здатні конкурувати на ринку праці, а саме інвалідів III групи та II групи в кількості 200 осіб.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" подавало оголошення про те, що терміново приймає на роботу працівників, зокрема, людей з обмеженими можливостями, яке щотижня друкувалося на шпальтах громадсько-політичного видання «Новини Виноградівщини» з 22 квітня 2017 року по 01 липня 2017 року, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Районний редакційно-видавничий комплекс «Новини Виноградівщини» від 31 серпня 2017 року № 32.

Також відповідачем розміщувались оголошення у газеті «Нове життя» щодо наявності на підприємстві вакантних місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується довідкою КП «Редакція газети «Нове життя» Іршавської районної ради від 27 березня 2018 року № 6.

Крім того, представники підприємства приймали активну участь у заходах, організованих Виноградівським центром зайнятості для сприяння працевлаштуванню безробітних, шукачів роботи, випускників навчальних закладів району та осіб з інвалідністю.

Зокрема, представники підприємства були присутні на профконсультаційному груповому заході для осіб з особливими потребами, проведеного у рамках декади зайнятості для осіб з інвалідністю.

З огляду на викладене, відповідач вжив усіх необхідних заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу.

При цьому, жодних доказів про те, що відповідачем не виділено та не створено робочі місця для працевлаштування інвалідів позивачем не надано та не доведено факту протиправної відмови у працевлаштуванні інвалідів з боку відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 807/329/18 за адміністративним позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джентерм Україна" про стягнення адміністративно-господарських санкцій - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 04.03.2019 р.