Справа № 520/1806/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 березня 2019 р. Справа № 520/1806/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області про встановлення факту, визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- встановити факт постійного проживання на законних підставах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, орган що видав Вільнюс (05) на території України після прийняття рішення про припинення громадянства України Указом Президента України від 19.11.2018 №373/2018;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, , яка полягає у неналежному прийнятті у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, документів для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, , вчинити дії по належному прийняттю, оформленню та розгляду документів для вирішення питання про надання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, орган що видав Вільнюс (05), посвідки на постійне проживання в Україні;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., заподіяну протиправною бездіяльністю Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим субєктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання на законних підставах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, орган що видав Вільнюс (05) на території України після прийняття рішення про припинення громадянства України Указом Президента України від 19.11.2018 №373/2018.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно із приписами ч. 7 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено положеннями ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З аналізу вищенаведеного слід дійти висновку, що відповідно до приписів діючого процесуального законодавства позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не належать до компетенції адміністративного суду.

Таким чином, з огляду на наведений характер правовідносин, зазначені вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання на законних підставах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, орган що видав Вільнюс (05) на території України після прийняття рішення про припинення громадянства України Указом Президента України від 19.11.2018 №373/2018 не належать до юрисдикції адміністративного суду, оскільки не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч. ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 170, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління міграційної служби у Харківській області про встановлення факту, визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в частині позовних вимог про встановлення факту постійного проживання на законних підставах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, громадянство: Литовська республіка, паспорт тип Р, код країни: LTU, номер паспорта 23807582, дата видачі 26.09.2014 року, орган що видав Вільнюс (05) на території України після прийняття рішення про припинення громадянства України Указом Президента України від 19.11.2018 №373/2018.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутись із відповідним позовом до місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.