Справа № 1540/4594/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4594/18

Категорія: 4 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Дата і місце ухвалення: 14.11.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської обласної державної адміністрації, треті особи Одеська обласна рада, ОСОБА_3, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо укладення контракту на посаду директора театру-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», який повинен бути укладений з ОСОБА_3 у відповідності до вимог абзацу 2, абзацу 3 статті 19 Закону України «Про театри і театральну справу», та зобов'язання Одеську обласну державну адміністрацію здійснити дії з виконання вимог абзацу 2 статті 19 Закону України «Про театри і театральну справу» щодо укладення контракту на посаду директора театру-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр».

Позов обґрунтовувала тим, що дії Одеської обласної державної адміністрації з укладення з ОСОБА_3 контракту на посаду директора - художнього керівника КП «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» є протиправними, оскільки відповідач не є засновником зазначеного комунального закладу, а уповноваженою особою на укладення відповідного контракту є Одеська обласна рада. Відповідними діями Одеської облдержадміністрації порушено права позивача, як керівника творчого колективу, та права інших громадян України, які мають права та інтереси у сфері розвитку театрального мистецтва та театральної справи, формування та задоволення цими особами своїх творчих потреб. Укладення контракту з керівником комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» не уповноваженою особою, може призвести в подальшому до визнання будь-яких господарських договорів, укладених керівником театру ОСОБА_3 із позивачем, недійсними.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 14.11.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення її позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що статтею 19 Закону України «Про театри і театральну справу» встановлено імперативний обов'язок на укладення контракту за результатами конкурсу з керівником державного чи комунального закладу культури саме засновником театру та не передбачено можливості засновника театру делегувати свої повноваження іншим особам. Виходячи із змісту ст.19 вказаного Закону у ОСОБА_3 відсутні права та повноваження розпоряджатися майном і коштами театру та укладати угоди.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах не порушено прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, та зазначає, що через неправомірні дії Одеської ОДА ОСОБА_2 не може скористатися та одержати послуги і роботи, визначенні абз.4, абз.7 ст.8 Закону України «Про театри і театральну справу», з метою реалізації своїх прав та інтересів як фізичної особи, що займається мистецьким аматорством.

Одеська обласна державна адміністрація подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Одеська обласна рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Статуту комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 29.03.2016 року №144/2016-ОР, комунальне підприємство «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» є об'єктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, області, інтереси яких представляє Одеська обласна рада в межах повноважень, визначених законодавством Украйни.

20.02.2018р. в управлінні культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації відбулось перше та друге засідання конкурсної комісії з конкурсного добору на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», за результатами яких ОСОБА_3 було визнано переможцем даного конкурсу.

Рішенням Одеської обласної ради від 16.06.2017р. №421-VII «Про призначення на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації» на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» строком на 5 років було призначено ОСОБА_3 та доручено голові обласної державної адміністрації укласти з нею відповідний контракт.

На виконання вищезазначеного рішення, 16.06.2017р. головою Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 було укладено контракт із ОСОБА_3 строком на п'ять років, який діє з 16.06.2017р. по 16.06.2022р.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що ОСОБА_2 є керівником громадської організації «Фонд дитячих, юнацьких та молодіжних конкурсів» та козацького народного хору «Козацьке коло», який готує та виконує театрально - концертні програми та інші заходи, приймає участь в інших театрально - концертних програмах та заходах, забезпечує замовлення та виготовлення предметів художнього оформлення концертів.

З посиланням на те, що контракт про призначення ОСОБА_3 має бути укладений не з Одеською ОДА, а з Одеською обласною радою, та стверджуючи, що зазначені обставини унеможливлюють реалізувати права позивача, визначені абзацом 4, 7 ст.8 Закону України «Про театри і театральну справу», ОСОБА_2 звернулася з даним позов до суду.

При цьому, позивач не зазначає жодних зауважень щодо результатів конкурсу, на підставі яких ОСОБА_3 була визначена переможцем конкурсу та призначена на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», як і не зазначає про незаконність рішення Одеської обласної ради від 16.06.2017р. №421-VII «Про призначення на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр», що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, повноваження з управління яким делеговано обласній державній адміністрації», яким ОСОБА_3 було призначено на зазначену посаду строком на 5 років.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що позивачем не доведено того, що порядок укладення контракту між Одеською обласною державною адміністрацією, в особі голови ОСОБА_4, та ОСОБА_3, порушує права ОСОБА_2, які визначені у абз. 4, 7 ст.8 Закону України «Про театри і театральну справу». Судом встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває у жодних правовідносинах з комунальним підприємством «Одеський обласний академічний російський драматичний театр».

Також, суд першої інстанції виходив з того, що укладення контракту з ОСОБА_3 відбулося Одеською ОДА на виконання рішення Одеської обласної ради від 16.06.2017р. №421-VII, яким доручено голові обласної державної адміністрації укласти відповідний контракт з призначеною особою. Зазначене рішення є чинним, докази його скасування до суду не надано.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз вказаної норми Кодексу дає підстави вважати, що адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту порушення законного права (свободи, інтересу) саме суб'єкта звернення до суду, тобто, позивача.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень, особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Навіть у разі наявності порушення вимог Закону діями суб'єкта владних повноважень зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Таким чином, властивостями оскарження наділені лише ті рішення, дії чи бездіяльність, які створюють реальні правові наслідки для цієї особи, впливають на стан її суб'єктивних прав і обов'язків. А захист прав, свобод та інтересів в адміністративному судочинстві має відповідати критерію ефективності і призводити до відновлення правового становища особи, яке існувало до такого порушення.

Зокрема, право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» пункт 50; «Тенасе проти Молдови»).

Аналіз суб'єктного складу даного спору та природи спірних правовідносин, як таких, що не відповідають статті 2 КАС України, свідчить про відсутність порушеного права позивача у спорі, про що правильно вказав суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не доведено того, що порядок укладення контракту між Одеською ОДА, в особі голови облдержадміністрації ОСОБА_4, та ОСОБА_3 порушує права позивача, в тому числі і ті, які визначені ст.8 Закону України «Про театри і театральну справу».

Позивач не є працівником Одеського обласного академічного російського драматичного театру, ні як фізична особа, а ні як керівник творчого колективу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 зверталась до зазначеного театрального закладу з наміром укласти відповідні договори про підготовку театральних постановок, театральних-концертних програм та інших заходів, а також щодо укладення таких договорів із ОСОБА_2

Ні із змісту позовної заяви, а ні із змісту апеляційної скарги не вбачається, яким чином трудові відносини між Одеською обласною державною адміністрацією, Одеською обласною радою та директором театру - художнім керівником комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» впливають на права, свободи та законні інтереси позивача.

Також, позивачем не було жодним чином доведено та обґрунтовано своє твердження в адміністративному позові про порушення відповідачем прав та інтересів громадян України, у сфері їх естетичного виховання, розвитку театрального мистецтва та театральної справи, формування та задоволення своїх творчих потреб.

Позивач, окрім абстрактного обґрунтування можливого порушення її прав в майбутньому, а також фізичних осіб - учасників козацького народного хору «Козацьке коло» та невизначеного кола інших фізичних осіб, не наводить жодного конкретного порушення прав, які підлягають захисту в судовому порядку.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю порушеного права останньої у спірних правовідносинах.

Варто зазначити, що ОСОБА_3 була призначена на посаду директора-художнього керівника комунального підприємства «Одеський обласний академічний російський драматичний театр» строком на 5 років рішенням Одеської обласної ради від 16.06.2017р. №421-VII, пунктом 2 якого було доручено голові обласної державної адміністрації укласти відповідний контракт з призначеною особою. На виконання вказаного рішення, яке є чинним та не оскаржене в судовому порядку, між Одеською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_3 було і укладено відповідний контракт.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 14 листопада 2018 року немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 березня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук