Справа № 1640/2862/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р. Справа № 1640/2862/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 року, повний текст складено 19.11.2018 року, по справі № 1640/2862/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Кременчуцької міської ради Полтавської області третя особа Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- скасувати рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07 липня 2015 року "Про необхідність дострокового внесення змін до генерального плану міста Кременчука";

- скасувати рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07 вересня 2017 року "Про затвердження внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука" в частині внесення змін до плану зонування території земельної ділянки по бульвару Автокразівському, в районі будинків № 101 та № 105 по пров. Героїв Бреста.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог зазначив, що рішення відповідача порушують його права як власника автостоянки по бульвару Автокразівському у м.Кременчуці; відповідачем не надано результатів містобудівного моніторингу, що суперечить ч. 9 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5.1 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011 року; відповідачем не виносилося питання внесення змін до генерального плану міста Кременчука в частині території земельної ділянки по бульвару Автокразівському, в районі будинків № 101 та № 105 по пров. Героїв Бреста, на розгляд архітектурно-містобудівної ради, а остання не надавала жодних пропозицій чи рекомендацій. Також зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність порушення його прав.

Кременчуцька міська рада Полтавської області (далі - відповідач) надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування зазначила, що оскаржувані рішення прийнятті відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2019 року справу призначено до розгляду на 05.02.2019 року.

05.02.2019 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Протокольною ухвалою від 05.02.2019 року розгляд справи відкладено на 26.02.2019 року, про що направлено сторонам судові повістки рекомендованим поштовим відправленням.

14.02.2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 року клопотання представника позивача задоволено, доручено Автозаводському районному суду м. Кременчука Полтавської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції 26.02.2019 року о 10:00 год.

Копію зазначеної ухвали суду направлено 20.02.2019 року засобами електронного поштового зв'язку на електронну адресу представника позивача ОСОБА_2

26.02.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

На адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшов лист керівника апарату Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з повідомленням про те, що до приміщення суду 26.02.2019 року о 10:00 год представник позивача не з'явився.

Отже, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 24.04.2000 року рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 632 приватному підприємцю ОСОБА_1 дозволено влаштувати тимчасову відкриту автостоянку по бульвару Автокразівському в межах, які вказані на викопіровці з плану міста в масштабі 1:500. Строк дії рішення складає один рік (а.с. 23).

30.06.2000 року рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1251 затверджено проект відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (тимчасова відкрита автостоянка по бульвару Автокразівському), надано йому в тимчасове довгострокове користування, строком на 5 років (на умовах оренди) земельну ділянку загальною площею 1590 кв. м. для будівництва, експлуатації і обслуговування тимчасової відкритої автостоянки по бульвару Автокразівському з орендною платою у розмірі 3% від грошової оцінки землі щорічно (а.с. 25).

10.07.2000 року між Кременчуцькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір № 463 на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), відповідно до умов якого земельна ділянка загальною площею 0,1590 надана на умовах оренди строком на 5 років для будівництва, експлуатації і обслуговування тимчасової відкритої автостоянки по бульвару Автокразівському (а.с. 27- 28).

27.07.2000 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Кременчука надано ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт № 667В, 29.11.2000 року тимчасова відкрита автостоянка по бульвару Автокразівському прийнята в експлуатацію, що підтверджується актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію (а.с. 24, 26).

07.07.2015 року на LХ сесії Кременчуцької міської ради VІ скликання прийнято рішення "Про необхідність дострокового внесення змін до генерального плану міста Кременчука" у зв`язку з необхідністю першочергового забезпечення учасників бойових дій земельними ділянками для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва згідно з вимогами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с. 31).

07.09.2017 року на ХХV сесії Кременчуцької міської ради VІІ скликання прийнято рішення "Про затвердження внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука" (а.с. 15).

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішеннями Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.07.2015 року та від 07.09.2017 року в частині внесення змін до плану зонування території земельної ділянки по бульвару Автокразівському, в районі будинків № 101 та № 105 по пров. Героїв Бреста, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що є не доведеним ФОП ОСОБА_1 той факт, що оскаржувані рішення порушують його права та інтереси.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 10 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Частиною 7 вищевказаної статті передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк:

1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації;

2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування;

3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя), щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;

4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами;

5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня;

6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

Як встановлено судовим розглядом та не заперечується сторонами, рішення відповідача від 07.07.2015 року прийнято на підставі результатів містобудівного моніторингу.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" результати містобудівного моніторингу постійно вносяться до містобудівного кадастру та оформляються у вигляді аналітичного звіту, який враховується під час розроблення програм соціально-економічного розвитку та внесення змін до містобудівної документації.

На підтвердження проведення містобудівного моніторингу Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надано до суду першої інстанції аналітичний звіт за результатами містобудівного моніторингу території м. Кременчук (а.с. 75-76).

Отже, результати моніторингу м. Кременчук, оформлені у вигляді аналітичного звіту, є підставою для дострокового внесення змін до генерального плану міста.

За таких обставин, доводи апелянта про незаконність рішення відповідача від 07.07.2015 року у зв'язку з ненаданням результатів містобудівного моніторингу є необґрунтованими.

Відповідно до п. 4.1 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011 року (далі - Порядок № 290), рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно п. 4.7 Порядку № 290 план зонування території розробляється для всієї території населеного пункту або для її частини (кварталу, мікрорайону, іншого планувального утворення), першочергово - для історичних ареалів; інвестиційно привабливих територій; сформованих селищних територій існуючої забудови, де передбачаються окремі локальні перетворення, можлива реконструкція або розміщення окремих будівель і споруд. Послідовність розроблення та площі територій населеного пункту, для яких розробляються плани зонування, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури згідно з генеральним планом населеного пункту.

Відповідно до п. 4.9 Порядку № 290 крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні:

- звертається до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), Мінрегіону України (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;

- забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 N 555 "Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні".

Із матеріалів справи вбачається, що листом від 19.03.2015 року Полтавська обласна державна адміністрація рекомендувала Кременчуцькій міській раді внести зміни до генерального плану та зонінгу міста Кременчук, а листом від 25.06.2015 року рекомендувала прийняти рішення про дострокове внесення змін до відповідної містобудівної документації щодо перегляду функціонального зонування території міста (а.с. 71-72).

Згідно офіційного друкованого видання Кременчуцької міської ради - газети "Вісник Кременчука" від 06.07.2017 року, управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради повідомлено про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті «Внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука». З оголошення вбачається, що воно містить мету, склад, замовника та розробника проекту, а також ним повідомлено громадськість про можливість долучитись до громадських слухань щодо проекту внесення змін до плану зонування території міста з детальним викладенням в ньому інформації про умови та можливості для ознайомлення з графічними і текстовими матеріалами оприлюдненого проекту, що відповідає вимогам Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, зобов`язання, пов`язані зі створенням умов та можливостей щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проекту змін до містобудівної документації, Управлінням містобудування та архітектури виконані в повному обсязі.

Доводи апелянта про невірне визначення відповідачем території земельної ділянки по бульвару Автокразівському, в районі будинків № 101 та № 105 по пров. Героїв Бреста та зміну зонування на ПЖ-4 є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури від 10.09. 2018 року № 28-14/1586 виділення земельних ділянок для учасників антитерористичної операції стало можливо за рахунок земель іншого цільового призначення, що потребувало внесення змін до генерального плану міста, у зв`язку з чим земельна ділянка по бульвару Автокразівському в районі будинків № 101 та № 105 по вул. Героїв Бресту при внесенні змін до плану зонування території міста не виокремлена в якості індивідуального об`єкта регулювання містобудівною документацією і тому зміни щодо умов її використання в межах відповідної зони встановлено в сукупності з іншими земельними ділянками відповідної функціональної зони (а.с. 102-103).

Крім того, колегія суддів зазначає, що зміна приналежності вказаної земельної ділянки з зони комунально-складської КС-1 на зону розміщення перспективної житлової зони, не порушує права позивача, оскільки матеріали справи не містять, а позивачем не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій доказів на підтвердження прав позивача на вищезазначену земельну ділянку.

Посилання апелянта на порушення його прав як власника нерухомого майна, збудуваного на даній земельній ділянці, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доводів щодо обмеження таких прав ним не наведено.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, належним способом захисту права позивача щодо користування земельною дільянкою є оскарження відмови в укладання договору оренди земельної діялянки або бездіяльності відповідача щодо його укладання.

Зазначені обставини спростовують доводи апелянта про порушення його прав та інтересів рішеннями відповідача, що є предметом оскарження у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не є такими, що впливають на законність та обгрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, не спростовують встановлених обставин, у зв'язку з чим такі аргументи окремо судом апеляційної інстанції не оцінювалися.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що оскаржувані рішення відповідача не створюють для позивача правові наслідки у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та безпосередньо не породжували для позивача будь-яких обов'язків.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що дії Кременчуцької міської ради при ухваленні рішень не були спрямовані на порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 по справі № 1640/2862/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов