Справа № 817/1127/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4567/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року, прийняте суддею Зозулею Д.П. о 16 годині 07 хвилині у місті Рівному в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (надалі - ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2018 року №, №, №, № .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що фізична особа - резидент є платником податку на доходи з фізичних осіб та військового збору у разі включення до загального річного оподаткованого доходу платника податків, дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

Підставою для включення додаткового блага до загального річного оподаткованого доходу ОСОБА_1 слід вважати правочин щодо припинення кредитних зобов'язань.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення ОСОБА_1 про суми прощеного боргу у зв'язку із укладенням правочину щодо припинення кредитних зобов'язань (як цього вимагає законодавство), тому є безпідставним включення до його загального річного оподаткованого доходу додаткового блага на суму 435908,44 грн.

Враховуючи відсутність у позивача об'єкту та бази оподаткування у формі додаткового блага, податковий орган безпідставно дійшов висновку щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб, військового збору та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не подано до ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, в результаті чого не оподатковано дохід в загальній сумі 435908, 44 грн., отриманий в 4 кварталі 2016 року, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного АТ «Райффайзен Банк Аваль» та не сплачено податку на доходи фізичних осіб. Крім того, платник зобов'язаний вести облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів. Також виявлено несплату військового збору.

На момент прийняття податкового повідомлення - рішення було відсутнє будь - яке судове рішення про визнання неправомірними дій Банку щодо прощення основної суми боргу за кредитним договором, на яке покликається суд.

Окрім того, станом на сьогодні, Банком не проведено коригування податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи і сум отриманого з них податку, в частині доходу платника як додаткове благо.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що на думку відповідача, ним отримано дохід у вигляді додаткового блага. Разом з тим, виходячи із наявного судового рішення за його позовом, було встановлено, що банк не мав правових підстав для анулювання і списання за рахунок страхового резерву борг за вказаним кредитним договором. Крім того, зміст вчинених сторонами дій не відповідає ознакам правочину анулювання (прощення) боргу. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Також враховуючи, що ним було фактично повернуто на рахунок Банку кошти, які перевищують розмір отриманих в якості кредиту, а тому ним не було отримано оподаткованого доходу в розумінні ст.ст.14, 164, 165 ПК України (з відповідними пунктами).

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі начальника Базового відділення Рівненської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/53-05/69139, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 20 300,00 доларів США (а.с. 14-23).

Станом на 24.11.2016 року у позивача виникла загальна заборгованість перед банком по кредиту на суму 26513,35 дол. США.. АТ «Райффайзен Банк Аваль» листом № 114-39/11-2356 від 24.11.2016 року для врегулювання проблемної заборгованості було запропоновано припинити кредитні зобов'язання шляхом сплати ОСОБА_1 узгодженої суми заборгованості (а.с. 13).

ОСОБА_1 скористався пропозицією банку щодо врегулювання заборгованості та відповідно до квитанцій від 25.11.2016 року та від 30.11.2016 року сплатив узгоджену суму (а.с. 30).

Враховуючи наведене між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про часткове погашення боргу за кредитним договором № 014/53-05/69139 від 27.12.2007 року (а.с. 85 на звороті-87).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року отримав у 4-му кварталі 2016 року додаткове благо від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 435908,44 грн. (а.с. 89).

Разом з тим, відповідно до заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2018 року у цивільній справі № 569/6710/17, яке набрало законної сили 22.02.2018, суд вирішив позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. Визнав неправомірними дії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо прощення (анулювання) боргу та списання кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/69139 від 27 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Рівненського обласного філіалу АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 у сумі 1 508 513 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення.

Визнав удаваним, укладений 30 листопада 2016 року договір про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/69139 від 27 грудня 2007 року, укладений між вказаним Банком та ОСОБА_1, а також, визнав припиненими кредитні зобов'язання за даним договором, у зв'язку із переданням позичальником відступного на суму 21 137,14 гривень по офіційному курсу НБУ на день погашення (а.с. 44-47).

07.11.2017 року ГУ ДФС у Рівненській області проведено позапланову невиїзну перевірку за результатами якої складено акт №1238/17-00-13-09/НОМЕР_2.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлені наступні порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1;

- пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, абз. в) п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, у результаті неподання Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

- пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16, абз. а) п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, у результаті чого встановлено відсутність ведення обліку доходів та витрат за 2016 рік;

- абз. д) пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме: не оподаткування доходу в сумі 435 908,44 грн. отриманого у 4 кварталі 2016 року, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) АТ «Райффайзен Банк Аваль», в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2016 року в сумі 78 463,52 грн.;

- пп. 1.2, пп.1.3, пп.1.6 п.1.61 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме: не оподаткування доходу в сумі 435 908,44 грн. отриманого у 4 кварталі 2016 року, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) АТ «Райффайзен Банк Аваль», в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 року в сумі 6 538,63 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами - незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів і питань обчислення і сплати податків (а.с. 92-104).

На підставі висновків зазначеного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 10 січня 2018 року № , згідно якого за порушення п.44.4, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.121.4 ст.121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 (п'ятсот десять) грн.;

- від 10 січня 2018 року № , згідно якого за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, абз. в) п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст.120 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 (сто сімдесят) грн.;

- від 10 січня 2018 року № , згідно якого за порушення абз. д) пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями на підставі пп. 54.3.1 пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст.123 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результати річного декларування на суму 98 079 (дев'яносто вісім тисяч сімдесят дев'ять) грн. 40 коп., з яких за основним зобов'язанням 78 463,52 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19615,88 грн.;

- від 10 січня 2018 року № , згідно якого за порушення, абз. д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями на підставі пп.54.3.1 пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п. 123.1 ст.123 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на суму 8 173 (вісім тисяч сто сімдесят три) грн. 29 коп., з яких за основним зобов'язанням 6 538,63 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 634,66 грн. (а.с. 107-110).

Відповідно до пп.162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Пунктом 163.1 ст. 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до абзацу а) п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Пунктом 179.7 ст. 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з пп. 1.1-1.6 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що фізична особа - резидент є платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору у разі включення до загального річного оподаткованого доходу платника податків, доходу, отриманого платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Разом з тим, включення платником податків до загального річного оподаткованого доходу додаткового блага відбувається лише за умови, що кредитором повідомлено платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включення суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для включення додаткового блага до загального річного оподаткованого доходу ОСОБА_1 став договір про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/53-05/69139 від 27.12.2007 року, який отриманий позивачем особисто під підпис 30.11.2016 року, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль», здійснив прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитним договором в сумі 435908,44 грн.

Разом з тим, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2018 року у справі №569/6710/17, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був задоволений.

Визнано удаваним, укладений 30 листопада 2016 року договір про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/53-05/69139 від 27 грудня 2007 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Рівненського обласного філіалу АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1

Задовольняючи позов Рівненський міський суд прийшов до висновку, що банк не мав правових підстав для анулювання і списання за рахунок страхового резерву боргу за кредитним договором, оскільки цей борг не відповідав жодній з ознак безнадійності, у зв'язку з чим у позивача не можуть виникати, зокрема, податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету.

Крім того, зазначив, що фактично між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про припинення кредитних зобов'язань передачею відступного. Отже, під правочином щодо прощення (анулювання) боргу в дійсності приховався зміст правочину щодо припинення кредитних зобов'язань шляхом передачі відступного відповідачу в грошовій формі одноразовим платежем.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, підставою для включення додаткового блага до загального річного оподаткованого доходу ОСОБА_1 слід вважати правочин щодо припинення кредитних зобов'язань.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв'язку з укладенням правочину про припинення кредитних зобов'язань, ОСОБА_1 - боржника, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення договору припинення кредитних зобов'язань, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включення суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_1 об'єкту та бази оподаткування у формі додаткового блага, податковий орган безпідставно дійшов висновку щодо збільшення грошового зобов'язання позивача з податку на доходи, військового збору та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 10.01.2018 року № , № , № , № є протиправними, а тому такі підлягають скасуванню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відтак, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 817/1127/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 05.03.2019 року.