Справа № 2-а-3/11
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2-а-3/11

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2018 року про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Миколаєві про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому він, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив скасувати рішення ГУПФ №1212-Б-07 від 25 листопада 2010 року про відмову в проведенні йому перерахунку пенсії з 01 січня 2010 року із застосуванням показника середньої плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2009 рік 1650,43 грн., в здійснені виплати додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в підвищенні розміру пенсійних виплат на 21% заробітку за 21 рік понаднормативного стажу згідно із частиною 2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ; зобов'язати відповідача прийняти нове рішення про поновлення його прав, передбачених статтями 7, 40, 42, 45, 46, прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 51,56 Закону України №796-ХІІ; стягнути 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.05.2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (т.1 а.с. 50).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 року залучено управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва в якості другого відповідача. (т.1 а.с. 41)

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 року зазначену вище постанову суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №1212-Б-07 від 25.11.2010 року в частині залишення без задоволення вимоги скарги позивача від 28.10.2010 року щодо виплати додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, та вимоги щодо підвищеного розміру пенсійних виплат на 21% заробітку за 21 рік понаднормативного стажу згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ. Зобов'язано управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до категорії 2, передбаченої ст. 51 Закону України №796-ХІІ у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13.05.2008 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже здійснених виплат. Зобов'язано управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понаднормативного стажу, згідно з ч.2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ, виходячи із законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 13.05.2008 року, з врахуванням вже здійснених виплат. В решті позовних вимог відмовлено. (т.1 а.с. 42)

Постановою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013 року змінено постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 року. Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 2, передбаченої ст. 51 Закону України №796-ХІІ у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року з урахуванням здійснених виплат. В решті постанову залишено без змін. (т.1 а.с. 92)

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.12.2013 року змінено порядок та спосіб виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду з порядку: «Зобов'язати управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до категорії 2, передбаченої ст. 51 Закону України №796-ХІІ у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13.05.2008 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже здійснених виплат. Зобов'язати управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понаднормативного стажу, згідно з ч.2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ, виходячи із законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 13.05.2008 року, з врахуванням вже здійснених виплат» на порядок: «Стягнути з управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_2 розмір перерахованої пенсії в сумі 5712,69 грн.» (т.1 а.с. 160).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року задоволено заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 року. Роз'яснено, що управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ зобов'язане провести перерахунок ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років (для ОСОБА_2 це 21%) та провести відповідні виплати за період з 13.05.2008 року, з урахуванням вже виплачених сум (т.1 а.с. 115).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в резолютивній частині ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року задоволено. Викладено другий абзац резолютивної частини ухвали суду в наступній редакції: «Роз'яснити, що управління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зобов'язане провести перерахунок ОСОБА_2, який з 13.05.2008 року продовжує працювати, щомісячної доплати до пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років та провести відповідні доплати до пенсії за період з 13.05.2008 року, з урахуванням вже виплачених сум» (т.1 а.с. 187)

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2018 року замінено відповідача у справі 2-а-3/11 з управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва на правонаступника Інгульське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Миколаєва. (т.2 а.с. 42)

10 червня 2016 року позивач звернуся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про ухвалення додаткового рішення для вирішення окремих правових вимог, не вирішених ухвалами Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.12.2013 року та 08.06.2016 року, в якій він просив зобов'язати Інгульське об'єднане управління ПФУ в м. Миколаєві обчислити на підставі даних персоніфікованого обліку ОСОБА_2 та додатково нарахувати у роз'ясненому ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року порядку, передбаченому ч. 2 ст. 56 Закону України №796-ХІІ щомісячну доплату до пенсії на 1% за кожний рік відпрацьований позивачем, понад 20 років, яка за період з 01.06.2008 року по 30.12.2015 р. становить 56 133,92 грн. Стягнути з відповідача додатково нараховану за рахунок бюджету Пенсійного фонду України щомісячну доплату до пенсії на 1% заробітку за кожний рік відпрацьований позивачем понад 20 років у сумі 56 133,92 грн. Звернути додаткове рішення до негайного виконання. Зобов'язати відповідача подати звіт про виконання додаткового рішення суду.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2018 року в ухвалені додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована. Судом не перевірено чи прийняті рішення, дії або бездіяльність відповідачів у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в ухвалені додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на невиконання відповідачем рішення суду у справі 2-а-3/11, тому просить винести додаткове рішення, яким зобов'язати відповідача нарахувати присуджені виплати. Дана підстава не є передбаченою законом для ухвалення додаткового рішення у відповідності до ст. 252 КАС України.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 168 КАС України (в редакції чинній на момент звернення від 10.06.2016 року), ст. 252 КАС України (в редакції від 15.12.2017 року) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Слід зазначити, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов'язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем (третьою особою) вимоги.

За змістом ч. 1 ст. 252 КАС України підставою для винесення додаткового рішення може бути не ухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Додаткове рішення необхідне також у тих випадках, коли відповідь суду не відповідає обсягу поставленого питання або ж спосіб судового захисту викладений неповно.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

При цьому додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

У даному випадку, в обґрунтування вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення ОСОБА_2 зазначив, що ухвалою від 05.12.2013 року, присуджуючи до стягнення суму щомісячних пенсійних виплат у розмірі 5712,69 грн., Корабельний районний суд м. Миколаєва не вирішив частину встановлених на користь позивача правових вимог суду апеляційної інстанції у справі №2-а-3/11/1414.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, даною ухвалою змінено спосіб та порядок виконання рішення суду з метою забезпечення можливості його виконання у відповідності до вимог ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки судові рішення в справах пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених в даній статті видів рішень, що унеможливлює його виконання без зміни способу.

11 листопада 2014 року позивач звертався до Корабельного районного суду м. Миколаєва про перегляд ухвали від 05.12.2013 року за ново виявленими обставинами з відповідною заявою, яку ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.11.2017 року залишено без задоволення. Дана ухвала позивачем не оскаржувалася.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, які він обґрунтовує посилаючись на ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду про роз'яснення судового рішення та про виправлення описки, оскільки роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Дані ухвали не змінили по суті прийняте рішення та не підтверджують наявність підстав прийняття додаткового рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,311,312,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко