Справа № 813/8841/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

05 березня 2019 року

справа №813/8841/13-а

адміністративне провадження №К/9901/31532/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у складі судді Гулкевич І.З.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у складі суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М., Качмара В.Я.

у справі № 813/8841/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

22 листопада 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - податковий орган, відповідач у справі, правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 листопада 2013 року № /7378, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 2941322, 21 грн, з яких за основним платежем 2058517,58 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 882 804,63 грн та №/7379, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1138270,08 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

Справа розглядалась судами неодноразово, судові рішення судів попередніх інстанцій, які є предметом касаційного оскарження, прийняті на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2015 року.

11 січня 2016 року постановою Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року, позов Товариства задоволено повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 14 листопада 2013 року №/7378 та №/7379.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися на встановленні фактів здійснення господарських операцій (їх реальному характері) позивачем з Товариствами з обмеженою відповідальністю "Викуп", "Ейс констракшен менеджмент", "Будівельна компанія АТР Груп", правомірності формування податкового кредиту та витрат на підставі належних первинних документів бухгалтерського та податкового обліку.

18 вересня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки, мотивів того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права податковий орган не зазначає.

06 листопада 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 19 вересня 2017 року та витребувана справа № 813/8841/13-а з суду першої інстанції.

Від позивача заперечення (відзив) на касаційну скаргу податкового органу до суду не надходили, що не перешкоджає перегляду судових рішень по суті.

12 січня 2018 року справа № 813/8841/13-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

01 березня 2018 року справа № 813/8841/13-а разом із матеріалами касаційного провадження № К/9901/31532/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у період з 12 липня 2013 року по 30 жовтня 2013 року фахівцями податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Один Два Три" (), ТОВ "БК АРТ Груп" (), ТОВ "ВТ-Техбуд" (), ТОВ "АРС Трейд" (), ТОВ "Будівельна компанія АРС" (), ПП "Юридична фірма "Фортеця" (), ТОВ "Ейс констракшен менеджмент" (), ТОВ "Викуп" (), ТОВ "БК Київбудмонтаж" (), ТОВ "БТК "Євробуд" (), ТОВ "Лідерком" (), ТОВ "Гарант-буд-сервіс" (), ПП "Біко Агротрейд" (), ТОВ "Інтеграл Ай ти" (), ТОВ "Компанія "Аджанта-Україна" (), ТОВ "Автоприватінвест" (), ПП "СМУ-600" () за період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2013 року, за результатами якої 05 листопада 2013 року складено акт №4/40-10/31978272 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 1138270,08 грн, в тому числі: за 2-й квартал 2011 року в сумі 336846,88 грн; за 3-й квартал 2011 року в сумі 155903,55 грн; за 4-й квартал 2011 року в сумі 645519,65 грн, та пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пунктів 201.1, 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством занижено податок на додану вартість на загальну суму 2058517,58 грн, в тому числі по періодах: травень 2011 року - 203965,83 грн, червень 2011 року - 88944,5 грн, вересень 2011 року - 1499517,12 грн, листопад 2011 року - 266090,13 грн.

14 листопада 2013 року на підставі акта перевірки керівником податкового органу прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено Товариству грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 1138270,08 грн. та №, яким збільшено позивачеві грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2941322,21 грн (2058517,58 грн основний платіж, 882804,63 грн штрафна (фінансова) санкція).

Склад податкових правопорушень доводиться податковим органом висновком про відсутність реального характеру господарських операцій Товариства з Товариствами з обмеженою відповідальністю "Викуп", "Ейс констракшен менеджмент", "Будівельна компанія АТР Груп".

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, використали та оцінили висновки актів позапланової перевірки Товариства, проведеної в межах кримінального провадження, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як підставу для безпосереднього визначення сум податкових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність податковим органом податкових правопорушень, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, що обумовило безпідставність збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій з цього податку та з податку на прибуток.

Оцінюючи доводи касаційної скарги Суд вважає їх неприйнятними.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) проведена позапланова документальна виїзна перевірка, про що зазначено Розділом першим «Вступна частина» акту перевірки, а саме вказано що вона здійснюється на виконання постанови старшого слідчого з податкової міліції Мазуркевич В.А. від 01 червня 2013 року про призначення документальної позапланової виїзної перевірки.

Пунктом 36 Підрозділу 10. Інші перехідні положення (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

До запровадження наведених норм, на час ухвалення слідчим постанови, діяли положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, якими передбачалось, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Суд вважає, що існуюча на момент прийняття спірних податкових повідомлень рішень пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення - рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства, доводить передчасність та протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у цій справі.

Податковим органом порушені підстави та спосіб реалізації владних управлінських функцій. Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення - рішення.

В порушення наведених положень податковий орган прийняв спірні рішення у листопаді 2013 року та використав акт перевірки, як доказ кримінального провадження, у податкових правовідносинах.

Судами попередніх інстанцій при дослідженні спірних господарських операцій встановлено наступне.

12 серпня 2011 року між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Викуп" укладений договір поставки № 18, відповідно до умов якого продавець (ТОВ "Викуп") зобов'язується поставити, а покупець (позивач у справі) прийняти товар, перелік та кількість якого вказується у специфікаціях - додатках до даного договору, загальна сума договору складає 6505435,50 грн, передача товару покупцю проводилась на складі останнього: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10, доставка товару до місця поставки здійснювалась транспортом та за рахунок покупця.

В підтвердження виконання поставки за цим договором Товариством надані, а судами попередніх інстанцій досліджені видаткові накладні, податкові накладні, банківські виписки, акти передачі обладнання до монтажу, аналізи бухгалтерських рахунків та оборотно-сальдові відомості. Судами попередніх інстанцій встановлено, що по бухгалтерському обліку вартість придбаних товарів в сумі 5 284 667,52 грн в складі зазначених вище основних засобів обліковується по бухгалтерському рахунку 152 "Придбання (виготовлення) основних засобів", що підтверджується звітом про рух товарно-матеріальних цінностей на підприємстві, придбаних у Товариства з обмеженою відповідальністю "Викуп" з деталізацією бухгалтерських рахунків за період 01 січня 2011 року по 30 січня 2013 року.

На виконання зобов'язань за договором поставки від 03 серпня 2011 року за № 347/08-11 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ейс констракшен менеджмент" поставило Товариству продукцію для автоматизації та пусконалагодження виробничого обладнання пивоварного заводу. Поставка товару проводилась на умовах DDU - Львів, вул. Дж. Вашингтона, 10, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс 2000". Факт виконання договірних зобов'язань підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, податковими накладними. Товар використаний позивачем для ремонту та модернізації потужностей заводу Товариства, на підтвердження чого позивач надав накладні на внутрішнє переміщення, акти передачі обладнання до монтажу, акти списання у зв'язку з ремонтними роботами, аналізи бухгалтерських рахунків, оборотно-сальдові відомості.

11 травня 2011 року Товариство (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АТР Груп" (покупець) уклали договір № 1105-2, згідно якого постачальник зобов'язувався на умовах та в порядку визначених договором поставляти згідно накладних продукцію, а покупець зобов'язувався прийняти та оплачувати її. В підтвердження виконання договірних зобов'язань з поставки Товариству обладнання, запасних частин до виробничого обладнання, позивачем надані видаткові накладні, докази оплати товару, податкові накладні. Придбаний товар був використаний для ремонту, модернізації та пусконалагодження виробничого обладнання заводу Товариства, на підтвердження чого позивач надав копії первинних документів та дані бухгалтерського обліку: накладні на внутрішнє переміщення, акти передачі обладнання до монтажу, акти списання у зв'язку з ремонтними роботами, аналізи бухгалтерських рахунків, оборотно-сальдові відомості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суди попередніх інстанцій здійснили висновок, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та підтверджують здійснення вищенаведених господарських операцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, по факту придбання товару та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення, покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відсутність підстав збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням №/7378 унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у справі № 813/8841/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер