Справа № 813/2826/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4456/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.,

представника позивача Мироненка Д.В.,

представника відповідачів Добровольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гулика А.Г., в м. Львові, 11 год. 02 хв. повний текст якого складений 05.11.2018, у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Львівській області №704613/38540625 від 17.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №271 від 25.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних; та зобов'язанні ДФС України зареєструвати таку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Львівській області №704613/38540625 від 17.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №271 від 25.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №271 від 25.04.2018 датою її подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись з прийняттям такого рішення, його в апеляційному порядку оскаржило Головне управління ДФС у Львівській області. Просить скасувати рішення суду та винести постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує, зокрема тим, що з наданих позивачем документів неможливо було встановити оплату за поставлений товар, а тому відповідачем підставно відмовлено в реєстрації податкової накладної.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач з нею не погодився, вважає її необґрунтованою, оскільки подав усі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за ПН, у реєстрації якої відмовлено. Крім того, до позову надав додаткові докази, що свідчать про реальність господарських операцій з продажу нафтопродуктів ПП «КАВКАЗ».

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» зареєстроване як юридична особа 19.02.2013 року з присвоєнням ідентифікаційного коду 38540625. Основними напрямками господарської діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71). В рамках вказаного виду діяльності позивачем здійснюються операції по торгівлі нафтопродуктами.

25.04.2018 позивач направив в електронному вигляді на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №271, відповідно до якої ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» поставило ПП «КАВКАЗ» бензин автомобільний за кодом УКТ ЗЕД загальним об'ємом 8120 л на загальну суму 210957,60 грн., в тому числі ПДВ 35159,60 грн.

Відповідно до квитанції, направленої до ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України» на адресу позивача, реєстрація податкової накладної від 25.04.2018 №271 зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державного реєстрів податкових накладних.

На підтвердження реальності господарських відносин з ПП «КАВКАЗ» та поставки товару відповідно до вказаної податкової накладної, позивач надав відповідачу письмові пояснення та копії первинних документів, а саме: генеральний договір № 558/214/НТІ/1 /29 поставки нафтопродуктів від 05.02.2014, який підтверджує факт наявності між товариством та ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ УКРАЇНА» договірних відносин щодо передачі у власність ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» нафтопродуктів, в тому числі, автомобільного бензину; видаткову накладну № 290001591 від 25.04.2018, що підтверджує факт набуття у власність з боку ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» від ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ УКРАЇНА» бензину загальним об'ємом 12960 л, частина якого потім продана ПП «КАВКАЗ»; товарно-транспортну накладну AT А/1 589 від 25.04.2018, яка підтверджує факт перевезення та доставки до ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» бензину за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 загальним об'ємом 12960 л; банківську виписку за рахунком ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» від 25.04.2018, яка підтверджує факт оплати з боку позивача грошових коштів за бензин; договір № 17-НП поставки нафтопродуктів від 02.01.2018, який підтверджує факт наявності договірних відносин між ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» з ПП «КАВКАЗ» щодо передачі у власність останньому товару - автомобільного бензину; додаткову угоду № 1 від 25.04.2018 до договору № 7-ІТП від 02.01.2018, в якій вказано, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки; видаткову накладну № 265 від 25.04.2018, що підтверджує факт набуття у власність з боку ПП «КАВКАЗ» від ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» бензину загальним об'ємом 8120 л; товарно-транспортну накладну № Р265 від 25.04.2018, яка підтверджує факт перевезення та поставки ПП «КАВКАЗ» бензину загальним об'ємом 8120 л перевізником ФОП ОСОБА_5; довіреність № 8 від 25.04.2018, яка надає право ОСОБА_6 на отримання від позивача бензину обємом 8120 літрів; банківську виписку за рахунком ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» від 07.05.2018, яка підтверджує факт часткової оплати з боку ПП «КАВКАЗ» грошових коштів за бензин; договір оренди (найму) транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 06/12/17-01 від 06.12.2017, який підтверджує факт наявності договірних відносин з ФОП ОСОБА_5 щодо передачі у користування автомобіля IVЕCO EUROTECH 440Е34. д.н. НОМЕР_1 з вантажним напівпричепом; звірка виконаної роботи за квітень 2018 року про те, що з боку ФОП ОСОБА_5 позивачу надано відповідні послуги за квітень 2018 року; банківську виписку від 08.05.2018, яка підтверджує факт оплати в користь ФОП ОСОБА_5 грошових коштів за надані послуги з оренди транспортного засобу та напівпричепа; декларацію про відповідність від 30.06.2017; паспорти № 154 від 29.03.2018 та № 17908; сертифікат відповідності від 30.06.2017 з додатком до нього; договір оренди резервуарів № 4 від 19.06.2017, який підтверджує факт наявності в ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» на праві користування від ТзОВ «РТ-Капітал» трьох резервуарів для зберігання нафтопродуктів; акт надання послуг № 25 від 30.04.2018, підписаний ТзОВ «РТ-Капітал» про оренду резервуарів за квітень 2018 року.

17.05.2018 відповідач прийняв рішення №704613/38540625 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2018 №271 у зв'язку з ненаданням позивачем копій документів, зокрема, довіреності на отримання товару та банківських виписок.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної спростовується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, що підтверджуються реальність господарської операції поставки товару, оскільки первинні документи, оформлені позивачем в межах вказаних договорів поставки і купівля-продажу бензину не мають дефекту форми, змісту або походження, які з підстав визначених у ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88) могло би спричинити втрати первинними документами юридичної сили і доказовості.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно пп. "а" п.185.1 ст.185 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абз.1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Також пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно пункту 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пп. 201.16.1-201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції чинній момент спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 12 Порядку №1246 (в редакції чинній момент спірних правовідносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 ); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Вказана норма кореспондується з пунктом 13 Порядку №1246, відповідно до якої за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п. 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 1 Критеріїв оцінки встановлено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до п.п. 1-3 п. 6 Критеріїв оцінки, моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 вказаного пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 вказаного пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 вказаного пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України.

З аналізу вказаних норм законодавства випливає висновок, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у квитанції.

У квитанції про реєстрацію податкової накладної №271 від 25.04.2018 чітко зазначено вид критерію оцінки ступеня ризику, яким відповідають вказані накладні, а саме: п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, відповідач при прийнятті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної дотримався вимог п.п.201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України, який передбачає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Також, зі змісту квитанції встановлено, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті вп.п.201.16.1 вказаного пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 вказаного пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Суд першої інстанції встановив, що оскаржене рішення мотивоване саме відсутністю довіреності, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію; банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності).

При цьому на спростування доводів відповідача досліджено та встановлено і цього не заперечує останній що довіреність на отримання продукції №8 від 25.04.2018, якою ОСОБА_6 уповноважений на отримання від ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» бензину А-95 подавалась ГУ ДФС у Львівській області до прийняття оскарженого рішення.

Також паспорт якості 3154 від 29.03.2018, сертифікат відповідності зареєстрований в реєстрі з оцінки відповідності за №10хц.00010-17 подавались позивачем ГУ ДФС у Львівській області до прийняття оскарженого рішення, що визнано сторонами в судовому засіданні.

Щодо подання банківських виписок з особових рахунків позивача, то останнім подано ГУ ДФС у Львівській області до прийняття оскарженого рішення банківську виписку за рахунком ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» від 07.05.2018, яка підтверджує факт часткової оплати з боку ПП «КАВКАЗ» грошових коштів за бензин, а також банківську виписку від 08.05.2018, яка підтверджує факт оплати в користь ФОП ОСОБА_5 (перевізник) позивачем грошових коштів за надані послуги з оренди транспортного засобу та напівпричепа і цього не заперечує сторона відповідача.

Разом з тим банківська виписка з особового рахунку позивача 25.04.2018, яка підтверджує факт оплати з боку позивача грошових коштів за вказаний бензин, ним помилково не надана.

Проте суд першої інстанції обґрунтовано врахував наявність такої виписки в матеріалах справи та оцінив таку в сукупності з іншими доказами, оскільки сам факт відсутність виписки на момент прийняття рішення, не може позбавляти позивача права на реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також недоречним є доводи апелянта, оскільки первинні документи, оформлені позивачем в межах вказаних договорів поставки і купівля-продажу бензину не мають дефекту форми, змісту або походження, які з підстав визначених у ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88) могло би спричинити втрати первинними документами юридичної сили і доказовості.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що фіскальний орган не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення комісії ГУ ДФС України у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 17.05.2018 року №704613/38540625, що свідчить про його протиправність та як наслідок, таке підлягає скасуванню. Тому суд апеляційної інстанції вважає поданий позов підставним.

Також у цій справі суд враховує правову позицію висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.10.2011 року у справі «Щокін проти України» (заява №23759/03) та від 07.07.2011 року у справі «Серков проти України» (заява №39766/05) в яких ЄСзПЛ дійшов висновку, про те що, по-перше національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство допускало неоднозначне трактування.

Отже, суд першої інстанції обрав вірний ефективний спосіб відновлення порушеного права шляхом зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №271 від 25.04.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі № 813/2612/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 04.03.2019.