Справа № 1240/2201/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року справа № 1240/2201/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 р. у справі № 1240/2201/18 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О., повний текст складено 03.12.2018р.) за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (надалі - відповідач, Управління) в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виплаті, починаючи з квітня 2018 року пенсії позивачу; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу; зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу, негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати (а.с. 4-9).

В обґрунтування позову посилався на те, що що з 2007 року здобув право на отримання пенсії за вислугу років та до наступного часу перебуває на обліку у відповідача. Позивач зазначає, що з квітня 2018 року до наступного часту на його картковий рахунок не нараховується щомісячна пенсія. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що позивач понад три роки не з'являвся до органів ПФУ для проходження верифікації. 14.03.2018 №338/03-03 було направлено запрошення з проханням з'явитись до управління ПФУ та надати копії документів, однак впродовж трьох років позивач не отримував жодних повідомлень та листві від ПФУ з проханням з'явитись до управління ПФУ та надати копії документів. Лист від 14.03.2018 №338/03-03 отримали родичі позивача в березні 2018 року. Крім того, у квітні 2018 року відповідно до Мінських угод позивач був обміняний та опинився у м. Луганську. Оскільки закону про амністію або Указу Президента України про помилування не приймалось, то позивач не має правових підставі для повернення в Україну та побоюється за своє життя. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що позивачу необхідно особисто звернутись до відповідача та надати копії документів. На підставі договору про надання правової допомоги представник позивача надіслав на адресу відповідача необхідні документи, однак відповідач запропонував особисто звернутись до Головного управління пенсійного Фонду України в Луганській області. Позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю та рішенням порушив його законні права та інтереси, а тому звернувся за їх захистом до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління щодо ненарахування та невиплати пенсії позивачу з 01 квітня 2018 року. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 30 березня 2018 року про припинення виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2018 року. Зобов'язано відповідача відновити нарахування та виплату позивачу призначеної йому пенсії з 01 квітня 2018 року. В решті позову відмовлено (а.с. 92-95).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 протягом понад три роки не звертався до органів Пенсійного фонду України для проходження верифікації, листом від 14.03.2018р. №3381/03-03 йому було направлено запрошення з проханням з'явитися до управління Пенсійного фонду України в Луганській області та надати копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки та посвідчень для залучення до його пенсійної справи. До теперішнього часу ОСОБА_2 не звернувся до управління, у зв'язку з чим було прийнято рішення щодо припинення нарахування йому пенсії до з'ясування всіх обставин. Крім того, зазначає, що питання про поновлення виплат можливо бути розглянуто лише після подання безпосередньо позивачем документів про поновлення пенсійних виплат та проведення його ідентифікації. Звернення позивача з позовом до суду в даному випадку є передчасним (а.с. 107-108).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 19.05.1999 Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-13).

Позивач є пенсіонером за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1від 26.09.2007р. (а.с.10).

Позивач 14.05.2018 р. через уповноваженого працівника банку ФЛОУ АТ «ОЩАДБАНК» звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги (а.с.18).

Як вбачається зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 07.06.2018 за № 7381/03-01, відповідно електронної бази даних ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262 по лінії Міністерства внутрішніх справ України, по зареєстрованому місцю проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до вищезазначеного порядку, ОСОБА_2 понад три роки не звертався до органів Пенсійного фонду України для проходження верифікації (а.с.14).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на заяву представника позивача ОСОБА_1 від 14.06.2018 вих. № 12, було надано відповідь від 20.06.2018 за № 8058/03-03, відповідно до змісту якої вбачається, що частиною 1 статті 48-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI визначено, що виплата особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, призначених пенсій здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на рахунок установи за місцем відбування покарання. Для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно особисто звернутись до управління Пенсійного фонду України в Луганській області для надання заяви для поновлення виплати пенсії, проведення верифікації та надання копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки та посвідчень (в разі наявності) для залучення його пенсійної справи (а.с.17).

14.03.2018 за вих. №3381/03-03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області позивачу було направлено лист з проханням надати копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки та посвідчень (в разі наявності) для залучення до пенсійної справи ОСОБА_2 та заяву про відкриття картрахунку в ПАТ «Ощадбанк» (а.с.21).

Згідно довідки № 110.35-37/1/689 від 10.08.2018, наданої територіально відокремленим безбалансовим відділенням № 10012/07 філії - Луганського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», на ім'я позивача відкрито картковий рахунок в національній валюті (а.с.31).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.03.2018 з метою недопущення нецільового використання коштів та проведення безпідставних пенсійних виплат було прийнято рішення щодо припинення нарахування пенсії позивачу з 01.04.2018 до з'ясування всіх обставин (а.с.58).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (частина 1 статті 55 Закону № 2262-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Так виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з наявного у матеріалах справи рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 30.03.2018 про припинення виплати пенсії, позивачу припинено нарахування та виплату пенсії з 01.04.2018 у зв'язку з тим, що нарахування та виплата пенсій пенсіонерам силових структур Луганської області проводиться згідно електронної бази даних. Відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках орган Пенсійного фонду забезпечує ідентифікацію та верифікацію особи шляхом обов'язкового пред'явлення одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу, та документа, визначеного законодавством для з'ясування місця її проживання (а.с.58).

Матеріали справи свідчать, що між адвокатом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 та відповідачем велася переписка щодо припинення виплати пенсії позивачу (а.с. 14, 17).

На запрошення пенсійного органу з'явитися особисто для проходження верифікації та надання копій певних документів, адвокатом ОСОБА_1 була надана відповідь про неможливість ОСОБА_2 з'явитися особисто до скасування вироку суду стосовно нього Верховним судом, що не може бути розглянуто як поважна причина для поновлення виплати пенсії.

Як зазначає представник позивача, Апеляційним судом Луганської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна та ОСОБА_2 був взятий під варту в залі суду та до квітня 2018 року відбував покарання в колонії. У квітні 2018 відповідно до Мінських угод був обміняний та опинився у м. Луганськ.

Слід зазначити, що порядок виплати особам, засудженим до позбавлення волі визначений ч. 1 ст. 48-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, відповідно до якої, виплата особам, засудженим, зокрема, до позбавлення волі на певний строк, виплата призначених пенсій здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на рахунок установи за місцем відбування покарання.

Крім того, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року, явка позивача в судове засідання визнана обов'язковою. Проте, до суду позивач не з'явився, пояснень будь-яких особисто не надав, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем 30.03.2018 року прийнято рішення щодо припинення нарахування пенсії з 01.04.2018 року до з'ясування всіх обставин, що суперечить нормам діючого законодавства, тому в цій частині колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не нарахування пенсії ОСОБА_2, скасування рішення відповідача від 30.03.2018 та зобов'язання відновити нарахування ОСОБА_2 призначеної йому пенсії з 01 квітня 2018 року

Що стосується зобов'язання відповідача поновити виплати пенсії, то під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідач не заперечує проти поновлення пенсійних виплат після подання безпосередньо позивачем паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки, посвідчень та проведення його ідентифікації, тому суд апеляційної інстанції вважає, що звернення до суду з вимогами про поновлення виплати пенсії на теперішній час є передчасним.

Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2018 року та зобов'язання відповідача відновити виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії з 01 квітня 2018 року підлягає скасуванню з прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 р. у справі № 1240/2201/18 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2018 року, зобов'язання відповідача відновити виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії з 01 квітня 2018 року та звернення до негайного виконання у межах виплати ОСОБА_2 пенсії за один місяць та в цій частині відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1240/2201/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць