Справа № 1540/4812/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4812/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2018р. №, №, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. №, №, Вимогу Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, посилаючись на те, що перевірка відбулася без системного аналізу результатів фінансово-господарської діяльності за 2016-2017роки, без урахування усіх первинних документів, які підтверджують походження, реалізацію товарів за вказаний період перевірки. Також, позивач наголошує, що перевіряючим несвоєчасно ознайомлено ФОП ОСОБА_1 із Наказом ГУ ДФС в Одеській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 23.05.2018р. №3542. Крім того, на думку позивача, Наказ ГУ ДФС в Одеській області «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1» від 20.06.2018р. №4403, контролюючим органом винесено необґрунтовано. Також, сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності, із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, позивачем, з урахуванням п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.5 Порядку ведення ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, затвердженого Наказом Міндоходів від 16.09.2013р. №481, за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, заносилася до ОСОБА_2 обліку доходів і витрат. Водночас, в акті перевірки від 10.07.2018р. №1503/15-32-13-05/НОМЕР_1 не наведено жодного факту, з посиланням на первинні документи (дату, номер), у чому, зокрема, полягає перекручування ведення ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, а саме: у який графі ОСОБА_2 №10 дані фінансово-господарської діяльності не співпадають з даними, які містять первинні документи, або які первинні документи для підтвердження таких результатів фінансово-господарської діяльності у позивача відсутні. Також, позивач стверджує, що перевіряючому до перевірки було надано усі документи, що підтверджують витрати ФОП ОСОБА_1 у межах спірного періоду. Окрім того, позивач наполягає, що усі данні у звітах є достовірними, та вірно розрахованими, у звязку з чим сума чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%, з урахуванням максимальної величини бази нарахування складає 84050грн., а саме у 2016році - 40000грн., у 2017році - 44050грн. Також, ФОП ОСОБА_1 вірно розраховано та сплачено військовий збір в розмірі 1,5% чистого оподатковуваного доходу, а саме за 2016рік - у сумі 926,39грн., за 2017рік - у сумі 765,53грн. На думку позивача, дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на фізичних осіб-підприємців не поширюється. Крім того, на пропозицію ревізора-інспектора позивачем надано можливість проведення інвентаризації на складі, та надано договори оренди складу.

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 22.10.2018р. вхід.№31252/18), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. №, №, Вимоги Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, оскільки ФОП ОСОБА_1 занижено вартість документально підтверджених витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів за період, що перевірявся, що призвело до заниження сум податку на доходи з фізичних осіб з підприємницької діяльності у розмірі 150269,80грн., а саме у 2016році - на суму 55771,24грн., у 2017році - на суму 94498,57грн., у звязку з чим порушено вимоги п.177.2, п.177.4 ст.177 Податковою кодексу України; занижено суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, з урахуванням максимальної суми єдиного зноску, на загальну суму 158201,82грн., з яких у 2016році на суму 72060,82грн., у 2017році на суму 86141грн., внаслідок чого порушено вимоги п.2 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне старування»; занижено податкове зобовязання з військового збору в загальної сумі 12522,48грн., а саме за результатами звітного 2016року на суму 4647,60грн., за результатами звітного 2017року ну суму 7874,88грн., у звязку з чим порушено п.162.1 п.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.4, п.п.1.5, п.п.1.6 п.16.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Зокрема, відповідач стверджує, що перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено з урахуванням положень чинного податкового законодавства. Також, документи повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством за період з 01.01.2016року по 31.12.2017р., на початок перевірки 12.06.2018року перевіряючим не були надані, про що складено відповідний Акт від 13.06.2018року №1294/15-32-13-05/9. Документи надавалися частинами, а саме; 18.06.2018року, 20.06.2018року, 21.06.2018року, та 25.06.2018року. Інвентаризація ТМЦ у ході перевірки не проводилась, так як ФОП ОСОБА_1 відмовилась від проведення обстеження складського приміщення, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Косовська,2, внаслідок чого складено Акт про неможливість проведення обстеження складського приміщення від 26.06.2018р. №695/15-32-13-01/НОМЕР_1. Таким чином, з урахуванням аналізу наданих до перевірки первинних документів, відомостей, що містяться в інформаційних базах даних ІТС «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична система», а саме даних податкових накладних на придбання та продаж товару за 2016рік, 2017рік, даних книги обліку доходів та витрат, пояснень ФОП ОСОБА_1 від 25.06.2018року, встановлено, що у графі «сума витрат, пов'язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)» ОСОБА_2 доходів та витрат субєктом господарювання витрати розраховано у відсотковому відношенні від загальної суми отриманого доходу, а саме: у 2016році використано 7,88%, у 2017році використано 5,04%. Крім того, фахівцем контролюючого органу встановлено, що у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 такі продукти харчування як горіх волоський, кількістю 275,20кг., горіх мигдальний, кількістю 110кг., мед натуральний, кількістю 402,95кг., та цукрова пудра, кількістю 16439,10кг. у перевіряємому періоді не придбавала. Залишки ТМЦ до перевірки не надано, тобто витрати по придбанню вказаних товарів документально не підтверджено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №1540/4812/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2018р. №, №, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №.

Ухвалою суду від 03.12.2018р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, 27.02.2019р. судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 12.06.2018р. по 03.07.2018р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 п.77.2 ст.77, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, п.п.13.1.2 п.13.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», відповідно до направлення від 05.03.2018р. №1546/13-05, виданого ГУ ДФС в Одеській області, та Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 23.05.2018р. №3542 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1», головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.» від 10.07.2018р. №1503/15-32-13-05/НОМЕР_1, у висновках якого, серед іншого, наголошено на завищенні ФОП ОСОБА_1 вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів за період, що перевірявся, що призвело до заниження сум податку на доходи з фізичних осіб з підприємницької діяльності у розмірі 150269,80грн., а саме у 2016році - на суму 55771,24грн., у 2017році - на суму 94498,57грн., у звязку з чим порушено вимоги п.177.2, п.177.4 ст.177 Податковою кодексу України; заниженні ФОП ОСОБА_1 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, з урахуванням максимальної суми єдиного внеску, на загальну суму 158201,82грн., з яких у 2016році на суму 72060,82грн., у 2017році на суму 86141грн., внаслідок чого порушено вимоги п.2 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне старування»; заниженні ФОП ОСОБА_1 податкового зобовязання з військового збору в загальній сумі 12522,48грн., а саме за результатами звітного 2016року на суму 4647,60грн., за результатами звітного 2017року ну суму 7874,88грн., у звязку з чим порушено п.162.1 п.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.4, п.п.1.5, п.п.1.6 п.16.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки від 10.07.2018р. №1503/15-32-13-05/НОМЕР_1, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018р. №, №, Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. №, №, Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними, та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018р. №, №, Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, винесено контролюючим органом неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала власну підприємницьку діяльність в орендованому нежитловому приміщенні, площею 317кв.м., розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Косовська,2.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до ч.2 ст.3 якого бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізичні особи - підприємці зобов'язані вести ОСОБА_2 обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма ОСОБА_2 обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації ОСОБА_2 обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник ОСОБА_2 у разі обрання способу ведення ОСОБА_2 у паперовому вигляді.

Форма книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та порядок її ведення, затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.10.2013р. за №1686/24218.

Пунктом 1 Порядку ведення ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481 передбачено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобовязані вести ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно з п.6 Порядку ведення ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481 самозайняті особи заносять до ОСОБА_2 відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо повязані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо повязані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, звязку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Таким чином, з урахуванням наведеного судом встановлено, що положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства на фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, покладено обов'язок з ведення ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, що полягає у здійсненні записів щодо реалізованих товарів за підсумками робочого дня, а також зі зберігання первинних документів щодо походження товару.

Як з»ясовано судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ведеться ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, форма котрої затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо, у звязку з чим порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Так, позивачем ФОП ОСОБА_1 на підтвердження власної правової позиції до матеріалів справи надано накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, а також ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, форма котрої затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481, за наслідками дослідження котрої, судом встановлено, що облік товарних запасів позивачем ведеться в порядку встановленому законодавством.

Так, судом зясовано, що відповідні накладні, видаткові накладні, котрі видані ФОП ОСОБА_1 її контрагентами, позивачем хронологічно тобто за датою придбання товару, відображено у ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, форма котрої затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481.

Крім того, судом встановлено, що документи, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбаченого законодавством, за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., ФОП ОСОБА_1 до перевірки надавалися відповідними частинами, а саме 18.06.2018р., 20.06.2018р., 21.06.2018р., та 25.05.2018р., тобто в межах періоду проведення документальної планової виїзної перевірки, по закінченню якого, цілком правомірно 05.07.2018р. здійснено їх витребування у податкового органу.

Також, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання відповідача ГУ ДФС в Одеській області на ведення ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 обліку доходів і витрат з перекрученими даними, оскільки фахівцями контролюючого органу на підтвердження означеного в Акті перевірки від 10.07.2018р. №1503/15-32-13-05/НОМЕР_1 не наведено, та до матеріалів справи не додано жодних доказів, з посиланням на відповідні документи первинного бухгалтерського обліку.

Не заслуговують на увагу суду також посилання ГУ ДФС в Одеській області, викладені в Акті перевірки від 10.07.2018р. №1503/15-32-13-05/НОМЕР_1, відносно того, що у графі - «Сума витрат, повязана з придбанням товарів (робіт, послуг)» ОСОБА_2 доходів та витрат, ФОП ОСОБА_1 витрати розраховано у відсотковому відношенні від загальної суми отриманого доходу, оскільки як встановлено судом, та зазначено вище, ОСОБА_2 обліку доходів і витрат субєктом господарювання ведеться на підставі первинної документації за датою придбання товару, тобто хронологічно, та систематизовано.

Окрім того, судом встановлено, що наданими позивачем, та наявними у матеріалах справи первинними документами повністю спростовуються твердження субєкта владних повноважень щодо того, що у межах спірного періоду ФОП ОСОБА_1 не придбавалися такі продукти харчування як горіх волоський, горіх мигдальний, мед натуральний, та цукрова пудра, оскільки як з»ясовано судом, вказані продукти харчування позивачем придбавалися у ФОП ОСОБА_4, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними видатковими накладними №15 від 04.01.2016р., №28 від 12.01.2016р., №120 від 01.02.2016р., №128 від 02.02.2016р., №2 від 02.03.2016р., №59 від 12.04.2016р., №10 від 11.04.2016р., №126 від 26.08.2016р., №8 від 04.01.2017р., №17 від 20.02.2017р., №96 від 22.05.2017р.

Також, судом встановлено придбання згідно наступних видаткових накладних: від 11.01.2016р. №10, від 28.01.2016р. №104, від 11.02.2016р. №181, від 16.02.2016р. №199, від 03.03.2016р. №265, від 09.03.2016р. №282, від 22.04.2016р. №523, від 15.06.2016р. №759, від 27.09.2016р. №1296, від 18.10.2016р. №1453, від 08.02.2017р. №44, від 28.02.2017р. №88, від 04.05.2017р. №221, від 03.08.2017р. №474, від 22.09.2017р. №17, від 09.11.2017р. №142, від 06.03.2017р., від 07.04.2017р. №685, від 10.04.2017р. №692, від 18.01.2017р. №11, від 20.01.2017р. №18, від 13.02.2017р. №50, від 15.03.2017р. №122, від 20.03.2017р. №138, від 07.04.2017р. №80, від 26.04.2017р. №195, від 14.04.2017р. №107, від 19.05.2017р. №256, від 25.05.2017р. №275, від 15.05.2017р. №236, від 07.06.2017р. №308, від 12.06.2017р. №316, від 27.06.2017р. №346, від 14.07.2017р. №418, від 15.08.2017р. №509, від 11.09.22200017р. №5, від 12.10.2017р. №59, від 18.10.2017р. №73, від 30.10.2017р. №110, від 16.11.2017р. №163, від 24.11.2017р. №179, від 30.11.2017р. №196, від 18.12.2017р. №262, від 21.01.2016р. №58, від 05.02.2016р. №149, від 19.02.2016р. №221, від 29.02.2016р. №254, від 29.03.2016р. №404, від 08.04.2016р. №458, від 18.04.2016р. №488, від 26.04.2016р. №527, від 28.04.2016р. №542, від 05.05.2016р. №568, від 11.05.2016р. №586, від 16.05.2016р. №606, від 20.05.2016р. №626, від 26.05.2016р. №656, від 16.06.2016р. №761, від 20.12.2016р. №1898, у контрагентів - ТОВ «ГУТ», ТОВ «ГУТТРЕЙД», ТОВ «АХАРТ», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1 цукру білого, з якого виготовлено цукрову пудру (на млині молотковому ММ-10, призначеному для подрібнення цукрового піску в пудру а.с.134 т.1), та у подальшому реалізовано контрагентам-покупцям.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням дослідження наданих позивачем, та наявних у справі документів первинного бухгалтерського обліку, а також ОСОБА_2 обліку доходів і витрат, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 облік товарних запасів ведеться з дотриманням приписів чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, а відтак, спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. № винесено контролюючим органом неправомірно, та всупереч вимогам чинного податкового законодавства.

Оскільки підставою для збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобовязання по військовому збору з підприємницької діяльності, та донарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, слугувало встановлення фахівцями контролюючого органу порушення субєктом господарювання порядку ведення ОСОБА_2 обліку і витрат, котрий як зясовано судом ФОП ОСОБА_1 ведеться з дотриманням приписів чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. №, Вимоги Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №.

Також, суд вважає за доцільне наголосити, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з п.п.77.6 ст.76 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок передбачено статтею 81 Податкового кодексу України, відповідно до якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом зясовано, що у разі якщо платник податків вважає порушення контролюючим органом порядку та підстав призначення податкової перевірки, такі обставини можуть бути підставою для не допуску посадових осіб податкового органу до перевірки.

Між тим, судом встановлено, що у період з 12.06.2018р. по 03.07.2018р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 п.77.2 ст.77, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, п.п.13.1.2 п.13.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», відповідно до направлення від 05.03.2018р. №1546/13-05, виданого ГУ ДФС в Одеській області, та Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 23.05.2018р. №3542 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6», головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 24.12.2010 року у справі №21-25а10 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до виїзної перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що у даному випадку позивачем ФОП ОСОБА_1 не використано законодавчо передбаченого захисного механізму у вигляді недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, за наслідками проведення якої фахівцем Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області встановлено порушення субєктом господарювання вимог податкового законодавства, та як наслідок винесено спірні податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018р. №, №, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, а тому судом відхиляються, та не приймаються до уваги твердження позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо порушення Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області порядку проведення документальної планової виїзної перевірки, оскільки субєктом господарювання було допущено посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2018р. №, №, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2018р. №, №

3. Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018р. №Ф-.

4. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018р. №.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська,5, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65074, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3847(три тисячі вісімсот сорок сім)грн. 18коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.