Справа № 377/132/19
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/132/19

Провадження №2-а/377/8/19

04 березня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

УСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив визнати дії відповідача щодо складання 11.02.2019 року постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 340948 та накладення на нього адміністративного стягнення протиправними, і скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 340948 як незаконну, а справу закрити.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 11 лютого 2019 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 340948, згідно якої позивач 11.02.2019 року, о 22 годині 50 хвилин, на автомобільній дорозі ОСОБА_4. ОСОБА_5, керував автомобілем SKODA OCTAVIA TUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого в темну пору доби був неосвітлений задній державний реєстраційний номер, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України. Однак, відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були дослідженні всі обставини, а тому підстав для винесення оскаржуваної постанови не було. Після зупинки транспортного засобу, позивач повідомив відповідача про те, що перед початком руху на власному автомобілі він переконався в справності всіх освітлювальних габаритів, державний реєстраційний номер, розташований в задній частині автомобіля, був освітлений, а в разі виявлення несправності освітлення, одразу б відремонтував. На момент зупинки у позивача не було запасної лампочки для освітлення заднього державного реєстраційного номеру, а його клопотання про усунення несправності шляхом придбання нової лампочки у найближчій АЗС в с. Ягідне, що розташована приблизно в трьох кілометрах від місця зупинки, інспектором було проігноровано. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, які б свідчили про порушення ним п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України. Враховуючи, що поліцейський при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі зясував обставини у відповідності до ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, в підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення жодних доказів не надав, а тому вважає, що постанова серії НК № 340948 підлягає скасуванню, а справа закриттю.

28 лютого 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу за його відсутності мотивуючи тим, що 11 лютого 2019 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, позивач, рухаючись по автомобільній дорозі Київ ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на 126 км, керував автомобілем марки SKODA OCTAVIA TOUR, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого в темну пору доби був неосвітлений задній номерний знак, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України. За порушення ПДР України ним відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 340948, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Дана постанова є законною та її зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Факт вчинення порушення п. 2.9 «в» ПДР України позивачем також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в поданому відзиві просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У звязку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії НК № 340948 від 11.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Як вбачається із змісту постанови, водій ОСОБА_2 11 лютого 2019 року, о 22 годині 50 хвилин, на автомобільній дорозі ОСОБА_4ОСОБА_5, керував автомобілем SKODA OCTAVIA TUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у якого в темну пору доби був неосвітлений задній державний реєстраційний номер, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з постановою від 11.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, яку він отримав в той же день, позивач 19 лютого 2019 року направив поштою адміністративний позов до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 73 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобовязані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів викладені в розділі 2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобовязаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, перед початком руху на своєму автомобілі, перевірив справність освітлювальних габаритів, в тому числі справність освітлення номерного знаку, яке було справне.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що лампочка освітлення заднього номерного знаку перегоріла під час руху автомобіля. Він, рухаючись за кермом автомобіля, не міг передбачити такої поломки, а його клопотання з посиланням на п. 31.5 ПДР України про вжиття заходів для усунення несправності, інспектором проігноровано.

Згідно п. 31.5 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог п. 9.9 і 9.11 цих Правил.

Переглядом відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час зупинки автомобіля марки SKODA OCTAVIA TOUR, державний номерний знак НОМЕР_1, освітлення заднього номерного знаку не працювало. Крім того, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_2, позивач у справі, дійсно не заперечував несправність освітлення номерного знаку, проте повідомив, що перед початком руху воно працювало, а під час руху йому було невідомо про його несправність. Також, поліцейським дійсно було відмовлено ОСОБА_2 в усуненні несправності освітлення заднього номерного знаку шляхом придбання лапочок в найближчій АЗС.

Проте, суд приймає до уваги, що перед виїздом автомобіль перебував у повній технічній справності, позивач не міг передбачити, що у нього під час руху виникне технічна несправність з освітленням заднього номерного знаку і не міг це виявити під час руху жодним чином, дане правопорушення не призвело до будь-яких наслідків, позивач відразу після його зупинки працівниками поліції (до початку складання постанови) виявив (після того як йому повідомили про несправності працівники поліції) та намагався полагодити освітлення заднього номерного знаку.

Зазначені обставини, які підтверджені відповідними доказами, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, свідчать про відсутність у ОСОБА_2 умислу на порушення Правил дорожнього руху України.

Притягаючи позивача до відповідальності, відповідач не встановив обставин з приводу того, чи була у позивача можливість виявити таку несправність, перебуваючи за кермом автомобіля. Відповідач не встановив обставин з приводу того, чи давали змогу внутрішні прилади та обладнання автомобіля під час його руху зясувати позивачу обставини щодо несправності освітлення номерного знаку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, постанова інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 340948 від 11.02.2019 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Разом з тим, позовні вимоги щодо визнання дій поліцейського незаконними щодо складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки статтею 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, які він має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ. Визнання дій протиправними субєкта владних повноважень вказаною статтею не передбачено, а тому у задоволенні вказаної вище вимоги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 340948 від 11.02.2019 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, адреса місця знаходження: м. Чернігів, вул. Громадська, 66.

Третя особа Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: м. Чернігів, вул. Громадська, 66.

Суддя Н. Ф. Теремецька