Справа № 638/13721/17
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/13721/17

Провадження № 2-а/638/29/19

04.03.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретарів Шульги К. І., Скрипаченко В. Р., Жакун Н. О.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3

з участю представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

з участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою №19 від 01.09.2017 року ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1652 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170, 00 грн. за порушення п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. По суті правопорушення у постанові зазначено, що станом на 15 год. 00 хв. 19.08.2017 року, позивачем не було забезпечено дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін, а саме розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями проводиться КП «Харківські теплові мережі» пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а не пропорційно опалювальної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу). Будинок за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 160-А. У період з 15.08.2017 року по 19.08.2017 року, відповідачем була здійснена позапланова перевірка дотримання КП «Харківські теплові мережі» вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатами якої 19.08.2017 р. складено акт №4, який підписаний позивачем із зауваженнями. Протягом періоду перевірки, підприємством було надано всі витребувані вимогами відповідача документа та пояснення. Вважає дії відповідача протиправними та незаконними, адже: 1) позивач з 01.12.2011 р. займає посаду начальника служби «Теплозбут» Московської філії КП «Харківські теплові мережі» згідно з наказом від 30.11.2011 р. №748-к, а Московська філія підприємства є безбалансовим структурним підрозділом підприємства, не має своєї печатки, не має статусу відокремленого підрозділу та не здійснює всі або частину функцій юридичної особи, тобто не відповідає ознакам філії, як відокремленого підрозділу згідно ст. 95 ЦК України, а застосування тарифів (державних регульованих цін) на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у відповідності до постанов ОСОБА_8 комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.11.2016 року №1944 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення КП «Харківські теплові мережі» та від 30.04.2015 року №1368 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Харківські теплові мережі» здійснюється централізовано КП «Харківські теплові мережі», а не окремо кожною філією або її службою «Теплозбут», і тим більш не окремими посадовими особами структурних підрозділів; 2) КП «Харківські теплові мережі» на підставі рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 року №1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003 року №946) є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді територіальної громади м. Харкова. Тобто як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» укладає договори на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (житло-комунальних послуг) з мешканцями, що проживають у квартирах (житлових приміщеннях) житлового фонду територіальної громади м. Харкова. Тобто для споживачів, що займають нежитлові приміщення у житлових будинках, застосовується тариф за 1 Гкал «для потреб інших споживачів» чи тариф «для потреб бюджетних установ», незалежно від того, яким нормативним актом регулюються взаємовідносини між споживачем і теплопостачальною організацією - Законом України «Про теплопостачання» або Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Розрахунки за теплову енергію по нежитлових приміщеннях у разі відсутності комерційних засобів обліку теплової енергії здійснюються з урахуванням теплового навантаження, а не розміру опалювальної площі. Просить суд позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області №19 від 01.09.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_2, а також її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити та скасувати спірну постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просила суд відмовити у задоволенні позову. До суду наданий відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача звертає увагу суду, що відділом контролю за регульованими цінами Управління на підставі звернення гр. ОСОБА_9, що надійшло від Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, на виконання наказу від 14.08.2017 р. №814, направлення на проведення перевірки від 14.08.2017 р. №403 в період з 15.08.2017 року по 19.08.2017 року проведено позапланову перевірку КП «ХТМ» з питання дотримання вимог щодо встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) на послугу з теплопостачання, що надається заявнику. Перевіркою правильності встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) на послугу з теплопостачання, що надається споживачу за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 6.160-д, кв. 120, відповідно до наданих КП «ХТМ» пояснень та документів встановлено, що в багатоквартирному будинку, де мешкає гр. ОСОБА_9 встановлено загальнобудинковий прилад обліку, який на момент проведення позапланового заходу враховував теплову енергію, що споживається квартирами житлового будинку, в тому числі 13 квартирами з автономною системою опалення, нежитловими приміщеннями. Розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями проводиться КП «ХТМ» пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а не пропорційно опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу), чим порушено п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. За результатами проведеного позапланового заходу працівниками відділу контролю за регульованими цінами Управління було складено: акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 19.08.2017 року №4, який був підписаний посадовими особами КП «ХТМ» із запереченнями, та протокол про адміністративне правопорушення за ст. 1652 КУпАП на начальника служби «Теплозбут» Московської філії ОСОБА_2 Начальником Управління 01.09.2017 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №19, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно зі ст.1652 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170, 00 грн. Начальник служби «Теплозбут» Московської філії ОСОБА_2 ані під час підписання акту перевірки, ані під час підписання протоколу до адміністративне правопорушення та під час розгляду адміністративної справи про скоєне нею правопорушення жодним чином не зазначила, що до її обовязків не входить забезпечення дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін. Акт перевірки було підписано із зауваженнями, та заперечення були надані до Управління 23.08.2017 року. При цьому в зазначених запереченнях також відсутні посилання на те, що ОСОБА_2 не відповідає за забезпечення дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін. З наданих КП «ХТМ» документів, випливає, що в багатоквартирному будинку 160-Д по вул. Ак. Павлова у м. Харків є лише один загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії, який враховує теплову енергію спожиту як житловими, так і нежитловими приміщеннями. Отже, розрахунки зі споживачами за послуги з централізованого опалення по вищезазначеному будинку мають проводитися відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Тому, КП ХТМ» в будинку, де мешкає гр. ОСОБА_9, не має підстав розраховувати обсяг фактично спожитої теплової енергії нежитловими приміщеннями відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_2

Суд, дослідивши доводи учасників справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Будь-які рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його постановлено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

У частині першій статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій субєкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у начальника ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_10 підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1652 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170, 00 грн.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_7 управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області у період з 15.08.2017 року по 19.08.2017 року на підставі звернення гр. ОСОБА_9, що надійшло від Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, на виконання наказу від 14.08.2017 р. №814, направлення на проведення перевірки від 14.08.2017 р. №403, проведено позапланову перевірку Комунального підприємтсва «Харківські теплові мережі» з питання дотримання вимог щодо встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) на послугу з теплопостачання, що надається підприємством ОСОБА_9 Перевіркою правильності встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) на послугу з теплопостачання, що надається споживачу за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 6.160-д, кв. 120, відповідно до наданих КП «ХТМ» пояснень та документів встановлено, що в багатоквартирному будинку, де мешкає гр. ОСОБА_9 встановлено загальнобудинковий прилад обліку, який на момент проведення позапланового заходу враховував теплову енергію, що споживається квартирами житлового будинку, в тому числі 13 квартирами з автономною системою опалення, нежитловими приміщеннями. Розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями проводиться КП «ХТМ» пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а не пропорційно опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу), чим порушено п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, про що складено акт №4 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 19.08.2017 року, який підписаний позивачем із зауваженнями (а. с. 12-14).

Матеріали справи також містять зауваження до акту №4 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін за вих. №36/т-701 від 23.08.2017 року (а .с 15-16).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.09.2017 року №19, складеної начальником ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_10, ОСОБА_2 станом на 15 год. 00 хв. 19.08.2017 року, не забезпечила дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін, а саме розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями проводиться КП «Харківські теплові мережі» пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а не пропорційно опалювальної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу). Будинок за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 160-А. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст. 1652 КУпАП України. Також у постанові міститься посилання на те, що було порушено вимоги п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року №630.

Відповідно до наведеної постанови позивача - ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1652 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. (а. с. 6).

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, оскаржила її до суду в порядку, встановленому статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 1652 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них. При цьому, санкцією вказаного діяння є штраф на посадових осіб від п'яти (85 грн.) до десяти (170 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 1652 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, розглядає справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також невиконанням законних вимог посадових осіб зазначеного органу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення мають право керівник зазначеного органу та уповноважені ним посадові особи (ст. 244-5 КУпАП).

Винесенню постанови передувало складення начальником відділу контролю за регульованими цінами ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області ОСОБА_11 відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення №3 від 28.08.2017 року, у якому вказано, що станом на 15 год. 00 хв. 19.08.2017 року начальник служби «Теплозбут» Московської філії ОСОБА_2 під час проведення перевірки за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, не забезпечила дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін, а саме розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями проводиться КП «Харківські теплові мережі» пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, а не пропорційно опалювальної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу), чим порушено п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 (а. с. 7).

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Так, з 01.12.2011 року позивач ОСОБА_2 займає посаду начальника служби «Теплозбут» Московської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», про що свідчить виписка з наказу від 30.11.2011 року №748-к (а. с. 17).

Московська філія Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» є безбалансовим структурним підрозділом підприємства, не має своєї печатки, не має статусу відокремленого підрозділу та не здійснює всі або частину функцій юридичної особи, тобто не відповідає ознакам філії, як відокремленого підрозділу згідно статті 95 Цивільного кодексу України.

Посадові обовязки позивача регламентуються Положенням про Службу «Теплозбут» Московської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (а. с. 18-23).

Розділом 3 вищенаведеного Положення визначено безпосередньо повноваження начальника служби «Теплозбут», до переліку яких не входить «...забезпечення дотримання вимог щодо застосування державних регульованих цін», оскільки застосування тарифів (державних регульованих цін) на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у відповідності до постанов ОСОБА_8 комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: від 7 листопада 2016 року №1944 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення КП «Харківські теплові мережі» та від 30 квітня 2015 року №1368 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Харківські теплові мережі» здійснюється централізовано КП «Харківські теплові мережі», а не окремо кожною філією або її службою «Теплозбут», та в жодному випадку не окремими посадовими особами структурних підрозділів.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» на підставі рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 року №1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003 року №946) є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді територіальної громади м. Харкова. Тобто як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» укладає договори на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (житло-комунальних послуг) з мешканцями, що проживають у квартирах (житлових приміщеннях) житлового фонду територіальної громади м. Харкова.

Відповідно до частини 4 статті 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», як теплопостачальною організацією, та власниками нежитлових приміщень, що розташовані в житлових будинках, укладається договір купівлі-продажу теплової енергії, а не договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, як з власниками та наймачами житлових приміщень. Тобто, до взаємовідносин між КП «Харківські теплові мережі» та користувачами теплової енергії по нежитловим приміщенням застосовуються не Закон України «Про житлово- комунальні послуги» і Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, а інші нормативні акти - Закон України «Про теплопостачання» і Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, що розглядають теплову енергію як товарну продукцію.

Згідно із Законом України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 3 Правил №1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, або юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно пункту 23 Правил №1198 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 25 Правил №1198 у договорі зазначається максимальне теплове годинне навантаження за кожним видом і параметром теплоносія на опалення, вентиляцію, кондиціювання, максимальне, середньогодинне і середньодобове теплове навантаження на гаряче водопостачання, а також місячний, квартальний та річний обсяг постачання теплової енергії.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Указу Президента «Про затвердження Положення про ОСОБА_8 комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 10.09.2014 року №715/2014, до повноважень ОСОБА_8 комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належить, зокрема, встановлення тарифів на теплову енергію, тарифів на комунальні послуги (централізоване опалення, постачання гарячої води) субєктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється ОСОБА_8 комісією.

ОСОБА_8 комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлює тарифи за 1 Гкал на теплову енергію залежно від категорії споживачів, а не від статусу приміщення (житлове чи нежитлове приміщення): для потреб населення; для потреб бюджетних установ; для потреб інших споживачів.

Відповідно до листа ОСОБА_8 комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2015 року №2712/15/61-15 «Щодо надання роз'яснення» тарифи «для населення» розповсюджуються тільки на громадян, які використовують житло виключно для проживання (для реалізації конституційного права громадянина на житло), і не розповсюджуються на громадян, які використовують житло у інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Тобто для споживачів, що займають нежитлові приміщення у житлових будинках, застосовується тариф за 1 Гкал «для потреб інших споживачів» чи тариф «для потреб бюджетних установ», незалежно від того, яким нормативним актом регулюються взаємовідносини між споживачем і теплопостачальною організацією - Законом України «Про теплопостачання» або Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Розрахунки за теплову енергію по нежитлових приміщеннях у разі відсутності комерційних засобів обліку теплової енергії здійснюються з урахуванням теплового навантаження, а не розміру опалювальної площі.

Опалювальна площа по нежитловим приміщенням є довідковою, тому що відповідно до пункту 25 Правил №1198 у договорі визначається максимальне теплове навантаження за кожним видом і параметром теплоносія.

Розподіл теплової енергії між житловим будинком і нежитловими приміщеннями здійснюється згідно з пунктами 20 і 23 Правил №1198, пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря і кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Нарахування за послуги з централізованого опалення по квартирах житлового будинку проводяться відповідно до пункту 12 Правил №630, яким передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі квартири.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить розроблення в межах повноважень системи нормативно-правових актів щодо формування цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), стандартів, нормативів, норм, порядків та правил у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, на підтвердження встановленого в постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_2, передбачених статтею 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім адміністративного протоколу, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, незважаючи на не згоду позивача з вчиненням нею адміністративного правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення вищенаведених вимог приписів КУпАП, що суперечить вимогам статті 251 КУпАП, не містить і пояснень щодо застосування максимальної санкції за порушення, а також незрозуміло, чи враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Окрім того, у відповідності до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 року (справа №820/1537/18), яке набрало законної сили, адміністративний позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акту (припису) суб'єкта владних повноважень задоволено: визнати протиправним та скасовано припис ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області №02 від 28.08.2017 року «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку застосування державних (регульованих) цін ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області», вирішено питання про розподіл судових витрат.

Серед іншого, у вищенаведеному рішенні судом встановлено, що за результатами проведеного позапланового заходу працівниками відділу контролю за регульованими цінами Управління було складено припис №02 від 28.08.2017 року із вимогою усунути порушення, що полягає в недопущенні розподілу теплової енергії у вищевказаному будинку між житловим будинком і нежитловими приміщеннями пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, як орган державного нагляду (контролю), має право у разі необхідності на підставі акта перевірки вжити заходи реагування шляхом складання припису про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Вказані у приписі №02 від 28.08.2017 року дії є порушенням порядку встановлення і застосування цін.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг визначені статтею 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до пункту 2 частини 1, пункту 3 якої, органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг уповноважені встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, затверджувати норми споживання та якості житлово-комунальних послуг, здійснювати контроль за їх дотриманням.

Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги визначений статтею 31 Закону №1875-IV згідно з частиною 2 якої, виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

За приписами частини 3 статті 31 Закону №1875-IV, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з частиною 7 статті 31 Закону №1875-IV центральні органи виконавчої влади несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень.

Спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку (частина 9 статті 31 Закону №1875-IV).

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що питання щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються уповноваженими на те органами, зокрема органами місцевого самоврядування, ці тарифи не можуть бути нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво і у разі виникнення спору щодо правильності їх розміру такі спори вирішуються в судовому порядку.

Суд зазначив, що зазначені у приписі порушення, що полягають в недопущенні розподілу теплової енергії у вищевказаному будинку між житловим будинком і нежитловими приміщеннями пропорційно тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді, не пов'язані з застосуванням тарифів на опалення, тобто вказані дії не можуть свідчити про порушення порядку встановлення і застосування цін.

Крім того, ХОАС звернув увагу на те, що у матеріалах справи наявний ОСОБА_8 комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання субєктом господарювання Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії»), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії №216 від 27.11.2017 року.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що у ході перевірки встановлено, що правовою основою для постачання теплової енергії є договір укладений між споживачем. Також зазначено, що вибірковою перевіркою порядку застосування тарифів на теплову енергію порушень не виявлено. Таким чином, уповноважений орган встановив відсутність порушень у нарахуванні за спожиту теплову енергію за величиною теплового навантаження.

Також, суд у своєму рішенні у справі №820/1537/18 встановив, що згідно акту перевірка проводилась ОСОБА_7 управлінням Держпродспоживслужби у Харківській області на підставі звернення громадянки ОСОБА_9, що мешкає за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 160-д. Відповідно до вищезазначених норм законодавства усунення порушень і недоліків, які викладаються в приписі, повинні стосуватися наявних на момент перевірки порушень прав споживачів, які уповноважили контролюючий орган на здійснення відповідної перевірки своїм зверненням. Відтак, відповідач (Головне управління Держпродспоживслужби у Харківській області) не мав законодавчо передбачених підстав для складання припису, який стосується заборони дій щодо необмеженого кола осіб, які не звертались до відповідача із заявами про порушення своїх прав. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про визнання протиправним та скасування припису відповідача №02 від 28.08.2017 року «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку застосування державних (регульованих) цін ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню у повному обсязі, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судовим розглядом встановлено, що судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_2 не сплачено, у звязку з тим, що норми Закону України «Про судовий збір» не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 73, 77, 211, 217, 229, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 251, 280, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7 управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №19 від 01.09.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1652 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесяти) грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 1652 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.03.2019 року.

Головуючий: