Справа № 0440/6132/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року

справа № 0440/6132/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року

у справі №0440/6132/18 за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Державної фіскальної служби України , треті особи без самостійних вимог - Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 р. задоволено позов Акціонерного товариства "Дніпроазот" .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року апеляційна скарга заявника залишена без руху та скаржнику надано строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків апеляційної скарги.

31 січня 2019 року вищезазначена ухвала суду отримана скаржником для виконання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, від заявника апеляційної скарги надійшла заява про відстрочення сплати судового збору, яка обґрунтована відсутністю можливості сплати судового збору через зупинення операцій за всіма рахунками заявника, у зв'язку із виконавчими провадженнями відносно останнього.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що приписи ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлюють, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, законодавцем встановлено вичерпний перелік обставин, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, при цьому з аналізу вищенаведених правових норм випливає, що фактично таким правом може скористатися саме фізична особа, натомість відповідач є юридичною особою - суб'єктом владних повноважень.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, вважаю, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, тощо, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Виходячи з наведеного, клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що недоліки апеляційної скарги повинні бути усунутими у повному обсязі у строк, який було встановлено судом.

Приймаючи до уваги, що відповідачем у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до ст.ст. 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись 169, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 р. у справі за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Державної фіскальної служби України , треті особи без самостійних вимог - Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби , Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії – повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями (20.02.2019) та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.М. Іванов