Справа № 674/1731/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1731/18

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

06 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, поліцейського СРПП Кам'янець-Подільського РВП Кам'янець-Подільського ВП ГУНП України в Хмельницькій області Варвалюка Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адмінстративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

d жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Короля Миколи Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року позов задоволено: постанову поліцейського СРПП Камянець -Подільського РВП Камянець Подільського ВП ГУНП України в Хмельницькій області Варвалюка М.В. від 01.10. 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду прешої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, судова колегія ухвалила здійснити розгляд справи в письмовому провадженні за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.10.2018 року поліцейським СРПП Кам'янець -Подільського РВП Кам'янець Подільського ВП ГУНП України в Хмельницькій області Варвалюком М.В. було винесено постанову у справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 901142, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 01.10.2018 року о 11 год.40 хв. на а/д Житомир Чернівці, керуючи автомобілем «Фольксваген» з не ввімкненим ближнім світлом фар при перевірці не пред'явив поліс обов'язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4. (г) ПДРУкраїни.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини і місце події, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження матеріалів справи та доказів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом (ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або не надання докунтів, зазначених у пункті 2.1. ПДР України, зокрема і полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Отже, поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу пред'явити працівникам поліції.

Натомість, як вбачається із наданого відповідачем відеозапису, полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивачем не було пред'явлено на вимогу інспектора поліції.

Разом з тим, із відеозапису вбачається, що позивачем не заперечується відсутність у нього полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак позивач вказує, що він його загубив ще раніше, три дні назад, а не під час зупинки, як вказує ОСОБА_2 у позовній заяві.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853 (далі по тексту -Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395 визначено процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з вищезазначених норм вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Слід відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що відповідачем процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримана не була. Зокрема, відповідачем не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, не роз'яснено позивачу його прав та обов'язків, пояснення позивача надано вже після винесення оскаржуваної постанови, що є самостійною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Апелянтом ні у відзиві (а.с.14) ні в апеляційній скарзі не надано доказів дотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, як і взагалі не наведено доводів, якими б спростовувались вищенаведені твердження позивача.

Судом першої інстанції вказаного також не враховано та не досліджено, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, проте не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що дає підстави для визнання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 № 901142 протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняття нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП Кам'янець-Подільського РВП Кам'янець-Подільського ВП ГУНП України в Хмельницькій області Варвалюка Миколи Володимировича від 01.10.2018 серії ДПО18 №901142 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.