Справа № 742/3804/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/3804/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» до начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Коваленка Миколи Васильовича, треті особи: державний інспектор-головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Прокопчук Ярослав Миколайович, Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання рішення протиправним, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» звернулося до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Коваленка Миколи Васильовича, треті особи: державний інспектор-головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Прокопчук Ярослав Миколайович, Державна служба України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправним рішення начальника управління Укртрансбезпеки у Рівненській області зазначене у листі-повідомленні №33/1361-18 від 18 жовтня 2018 року щодо необхідності сплати плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 46 324 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2018 року адміністративне провадження передано до Чернігівського окружного адміністративного суду, для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позовну заяву підписано особою, повноваження якої не підтверджені відповідно до вимог статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» - адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що один ордер може видаватися адвокатом на одну справу і, відповідно, є складовою частиною (документом) справи, яку веде адвокат при здійсненні адвокатської діяльності, а, відповідно, адвокат має право його посвідчувати та надавати копії до підприємств, установ та організацій, у свою чергу суд може витребувати у адвоката оригінал ордеру. Також апелянт вказує, що суд першої інстанції мав залишити позовну заяву без руху, відповідно до ст. 169 КАС України, запропонувати адвокату надати оригінал ордеру, а лише у випадку ненадання такого - повернути позовну заяву.

До суду апеляційної інстанції від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

06.03.2019 до суду апеляційної інстанції від представника Державна служба України з безпеки на транспорті надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» підписана адвокатом ОСОБА_3, який зазначив, що є представником позивача, та діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2190 від 03.04.2012, ордера серії ОД №331069 та договору про надання правової допомоги №032/15 від 20.05.2015.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до положень статей 248, 249 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У свою чергу, відповідно до зазначеного Закону (частина перша статті 26) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", положеннями статей 55, 57 КАС України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями) ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана особою, яка зазначена як представник позивача - адвокат ОСОБА_3

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви останнім додано:

1) копію ордера на надання правової допомоги ТОВ «Олімп-С» від 24.09.2018 серія ОД № 331069, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 20.05.2015 №032/15, завіреного підписом ОСОБА_3, штампом «відповідно оригіналу» та «адвокат ОСОБА_3».

2) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 03.04.2012 № 2190 на ім'я ОСОБА_3

Колегією суддів встановлено, що:

1) поданий ордер не містить обов'язкових реквізитів, а саме інформації про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення;

2) копія ордеру (титульна сторона) не містить дату засвідчення копії;

3) до апеляційної скарги не додано зазначеного в ордері договору про надання правової допомоги від 20.05.2015 №032/15 (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 12 січня 2018 року у справі № К/800/28757/13) є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 11 січня 2019 року у справі №823/687/18.

Тобто у матеріалах апеляційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення через даного представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року № 811/1507/18.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Також, колегія суддів зазначає, що Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Положення) встановлені єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об'єднань і бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання і обліку ордерів.

Типова форма ордера затверджена Радою адвокатів України у порядку статті 26 Закону та є невід'ємним додатком до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

Відповідно до пункту 14 Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Таким чином, ордер складає у сукупності титульну та зворотну сторони, а тому, належним чином засвідченою копією ордеру у розумінні частини шостої статті 59 КАС є копія цілісного документу, тобто як титульної так зворотної сторони ордеру.

Крім того, відповідно до пункту Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-20035.27», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, копія ордеру (титульної та зворотної сторони) має містити відмітку про посвідчення копії ордера, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об'єднання/ адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об'єднанням/ адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

На вказаних особливостях засвідчення адвокатами копії ордеру наголошувалося також і в рішенні Ради адвокатів України від 04.08.2017 №162.

Не зважаючи на викладене, копія зворотної сторони ордера на надання правової допомоги ТОВ «Олімп-С» від 24.09.2018 серія ОД № 331069 до позовної заяви долучена не була, а в матеріалах справи відсутня. Крім того, наявна сканкопія титульної сторінки ордера не засвідчена у встановленому законом порядку: не містить дати засвідчення копії. Поданий ордер не містить обов'язкових реквізитів, а саме інформації про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 не підтвердив належними доказами свої повноваження на представництво позивача, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що він має право підписувати позовну заяву ТОВ «Олімп-С»

Аналогічну позицію відносно необхідності подання належним чином завіреної копії документа, що підтверджує повноваження представника висловлював Верховний Суд у постановах від 31 травня 2018 року по справі № 277/1071/17, від 31 липня 2018 року по справі № 806/637/18, від 28 серпня 2018 року по справі № 802/2236/17-а та ін.

Верховний Суд цієї ж позиції притримується в ухвалах від 14.06.2018 у справі № 826/11314/17, від 11.06.2018 у справі № 804/4063/17, від 07 червня 2018 року у справі № 826/17912/16, від 05.01.2018 у справі №819/492/17, від 05.01.2018 у справі №804/2619/17, від 05.01.2018 у справі №826/6708/15, від 05.02.2018 у справі № 818/1031/17.

Крім того, щодо доводів апелянта про те, що оригінал такого ордеру суд першої інстанції міг би оглянути в судовому засіданні, колегія суддів зазначає, що за пунктами 2, 12,14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 17 грудня 2012 року № 36 ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та іншими законами України. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Із наведеного нормативного регулювання випливає, що адвокат як представник для підтвердження своїх повноважень учасника справи повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правоможність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Інші форми цього документа, як-от копії ордера будь-якого виду, зокрема й копія, завірена самим адвокатом, не замінюють обов'язку надавати ордер як основний вид документа, перший і єдиний його примірник.

Положення частини четвертої статті 59 КАС не містять правил, які б дозволяли адвокату підтверджувати свої повноваження поданням копії ордеру, а не основного документа, з якого була зроблена ця копія.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі №9901/847/18.

Згідно з імперативними вимогами пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак, з урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення про повернення позовної заяви позивачу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до апеляційної скарги ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень додано копію ордера на надання правової допомоги ТОВ «Олімп-С» від 24.09.2018 серія ОД № 331069, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 20.05.2015 №032/15, завіреного підписом ОСОБА_3, штампом «відповідно оригіналу» та «адвокат ОСОБА_3» та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 03.04.2012 № 2190 на ім'я ОСОБА_3

Однак, такі не підтверджують належним чином повноваження ОСОБА_3 на представництво позивача, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, які б належним чином підтверджували повноваження адвоката ОСОБА_3 щодо його представництва у Шостому апеляційному адміністративному суді та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень; подано ордер, який не містить обов'язкових реквізитів, та копія такого не має зворотної сторони такого ордера. Такі документи містять такі ж недоліки, як і документи, додані до позовної заяви на підтвердження повноважень представника позивача.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження та доступу до правосуддя, відкрито апеляційне провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко