Справа № 2240/3349/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2019 року

Київ

справа №2240/3349/18

адміністративне провадження №К/9901/4817/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №2240/3349/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

19.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019.

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1364407 від 28.03.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі GLE 320, об'єм двигуна 3,0 куб. см., 2017 року випуску.

28.03.2018 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1364407, яким позивачу визначено податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2018 рік в сумі 25000 грн.

Відповідно до п.п.267.2.1, п.267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що на виконання вимог Податкового Кодексу України, на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщено перелік автомобілів, які є об'єктами оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Разом з тим, судами встановлено що автомобіль позивача відсутній в зазначеному переліку за маркою, моделлю, об'ємом двигуна та типу пального.

Крім того, згідно електронного калькулятора розміщеного на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі GLE 320, об'єм двигуна 3,0 куб. см., 2017 року випуску складає 1068223,42 грн, що є нижчою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те що, автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування для сплати транспортного податку у 2016 році, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 №2475-13 підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №2240/3349/18, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове судове рішення, згідно з яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі № 2240/3349/18 є вимога про скасування податкового повідомлення-рішення № 1364407 від 28.03.2018у розмірі 25000 грн.

Отже рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 2240/3349/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 2240/3349/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова