Справа № 344/9767/17
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9767/17
Провадження № 2-а/344/110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представників позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Івано-Франківської митниці ДФС України від 21.07.2017 року № 86/20600/17 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів у розмірі 55 961,67 грн. Вважає, що висновок про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, 21.06.2017 року, при ввезенні на митну територію України через Івано-Франківську митницю, при заповненні митної декларації у графі 31 Митної декларації ним було заявлено, що митному оформленню підлягає товар № 1 «Вживаний стандартний напівпричіп з перфорованою рамою осі SAF KOGEL, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, модель: Lochrahmen XL Zert.SAP Achsen, номер шасі: WKQS954, власна вага 6500 кг, повна маса 33000 кг, модельний рік 2010, рік випуску 2012, країна виробник: EU. У графі Митної декларації ним було заявлено код товару № 1 згідно УКТЗЕД «НОМЕР_1», якому відповідає ставка мита 10% та в графі 47 умовно нараховані митні платежі, оскільки до митного оформлення було подано Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 № Х2139268 від 12.06.2017 року. Однак 22.06.2017 року спеціалізованим підрозділом винесено рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2017, згідно якого встановлено, що товар № 1 являє собою «Напівпричіп бувший у використанні, призначений для перевезення вантажів марки KOGEL, моделі SN 24, маса у разі максимального завантаження 33000 кг, модельний рік виготовлення 2012, календарний рік виготовлення 2012, рік випуску 2012» та класифікується за кодом в УКТЗЕД «НОМЕР_2» зі ставкою мита 10%. З врахуванням Сертифіката з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 № Х2139268 від 12.06.2017 року ставка мита 5%. У службовій записці відділу адміністрування митних платежів від 11.07.2017 року № 195/09-70-19-31 вказано, що в МД № UA206020/2017/014271 від 21.06.2017 року декларантом завлений товар «Вживаний стандартний напівпричіп з перфорованою рамою осі SAF KOGEL, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, модель: Lochrahmen XL Zert.SAP Achsen, номер шасі: WKQS954, власна вага 6500 кг, повна маса 33000 кг, модельний рік: 2010, рік випуску: 2012» та зазначений кодом товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, як причіп н для перевезення вантажів. В даному описі не зовсім вірно вказана модель даного причіпа, а саме вірна модель згідно реєстраційного документу - SN 24. Разом з тим, в 31 графі даної МД вірно вказане призначення причіпа:для перевезення вантажів, що відповідає вірному коду УКТЗЕД НОМЕР_2. Положення статті 485 МК України контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УК ЗЕД здійснює митний орган і відповідальність заявника (декларанта) встановлена законодавцем не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД, а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД. Він не заявляв в Митній декларації недостовірних даних стосовно товару. Модель напівпричіпа Lochrahmen XL Zert.SAP Achsen вказана ним у митній деклрації на підставі даних рахунку-проформи № F4725 від 12.06.2017 року та сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 № Х2139268 від 12.06.2017 року. Окрім того, він правильно вказав у графі 31 Митної декларації призначення напівпричіпа: для перевезення вантажів. При розгляді справи відповідачем не встановлено, що в поданій декларації ним внесені недостовірні відомості. Просить врахувати, що митне декларування такого типу він здійснював вперше і, зважаючи на велику схожість товарів за УКТ ЗЕД, допустив помилку при визначенні коду товару. Він не мав на меті при здійсненні митного декларування товару ухилитися від сплати митних платежів.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на доводи, що викладені у письмовому запереченні на позов (а.с. 29-31), просив в задоволенні такого відмовити, а постанову Івано-Франківської митниці ДФС від 21.07.2017 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення Івано-Франківської митниці Державної Фіскальної служби України до адміністративної відповідальності особи та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 86/20600/17 від 21.07.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів: 55 961, 67 грн.

Позивачем надавалися пояснення щодо обставин оформлення митної декларації та акцентувалась увага відповідача на відсутність умислу в його діях, а також про необхідність закриття провадження по справі.

Із заявою про проведення фізичного огляду товару з метою перевірки його відповідності опису (відомостям), у відповідності до ч.2 ст.266 МК, як доводить відповідач, ОСОБА_2 не звертався.

22.06.2017 року спеціалізований підрозділ митниці виніс рішення про визначення коду товару № KT-UA-2017, згідно якого встановлено, що товар № 1 являє собою «Напівпричіп бувший у використанні, призначений для перевезення вантажів марки KOGEL, моделі SN 24, маса у разі максимального завантаження 33000 кг, модельний рік виготовлення 2012, календарний рік виготовлення 2012, рік випуску 2012» та класифікується за кодом в УКТЗЕД «НОМЕР_2».

Дане рішення щодо визначення коду у встановленому порядку позивачем не оскаржувалось.

У службовій записці від 23.06.2017 року № 182/09-70-19-31 начальник ВАМП Івано-Франківської митниці ДФС ОСОБА_6 повідомляє, що у митній декларації невірне зазначення коду на товар призвело до зменшення суми митних платежів. При цьому, митна вартість у разі декларування вказаного транспортного засобу за вірним кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 на день подання митної декларації залишилася би незмінною і становила би 310899,02 грн. У разі декларування напівпричіпа за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2, за умови застосування 410 преференції по миту, сума додатково сплачених платежів становила би: по миту 15544,9 грн., по ПДВ 3108,99 грн.

Дані правовідносини врегульовано МК України.

Відповідно до ст. 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані в т.ч. подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів в т.ч. відомості про товари: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Також ст. 260 МК України зазначає, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Така тимчасова митна декларація позивачем не подавалась, що не заперечується сторонами.

Згідно ч.1, 8 ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Разом з тим, п.1,4 ч.1 ст. 266 МК України передбачає обов'язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи. Декларант зобов'язаний: в т.ч. здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Позивача визнано таким, що порушив ст. 485 МК України, яка передбачає дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, доводи сторони позивача про відсутності умислу з його боку суд не вважає доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності самого рішення суб'єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

А тому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача, натомість є доведеними правомірність прийняття рішення відповідачем та законність оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 529 Митного кодексу України адміністративний позов на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП, а згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови перевіряються судом в порядку встановленому КАС України.

Керуючись ст.ст. 69, 257, 260, 264, 266, 485, 467, 529, 530 МК України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.