Справа № 420/5361/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5361/18

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018р. по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018р. ПрАТ «ОДЕСАБУДМАТЕРІАЛИ» звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило скасувати рішення за № від 15.08.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у серпні 2018р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення за №, яким на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосувало до ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» штраф у розмірі 32 818,94грн. за період з 21.07.2016р. по 7.08.2018р. та нарахувало пеню у розмірі 4 145,2грн..

Позивач зазначає, що у вказаному рішення зазначений невірний код ЄДРПОУ ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ», а саме замість коду зазначено код ЄДРПОУ 293686. У зв'язку із чим позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також, позивач зазначив, що якщо податковий орган вважав, що в ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» на будь-які дати мались недоїмки зі сплати єдиного внеску (фінансових санкцій), то йому було потрібно надіслати (вручити) позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки), а якщо позивач протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважалась би узгодженою (набрала чинності). Жодної вимоги в будь-якій формі ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» не отримувало, а тому і не оскаржило вимогу в судовому порядку. Відсутність вимог є одним з доказів позивача. Зі змісту усіх рядків стовпця «Документ» розрахунку штрафної санкції, який додано до оскаржуваного індивідуального акту, що відносяться до 2016р., вбачається, що за думкою ДФС штрафні санкції та пеня до позивача застосовані згідно рішення від 5.09.2016р. за №1725/1554 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску. Однак, вказане рішення було скасовано постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р., яка набрала чинність 21.12.2016р., що є другою підставою для скасування рішення за № і відповідним доказом на користь позивача.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ДФС приймаючи оскаржуване рішення діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючих норм податкового законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 13.02.2007р. ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» зареєстроване та перебуває на обліку в ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області як платник єдиного внеску за №6874.

У серпні 2018р. ГУ ДФС в Одеській області прийняло рішення за №, яким на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосувало до ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» штраф у розмірі 32 818,94грн. за період з 21.07.2016р. по 7.08.2018р. та нарахувало пеню у розмірі 4145,2грн..

Перевіряючи правомірність прийняття спірного рішення, з урахуванням підстав, з якими позивач пов'язує його незаконність та необґрунтованість, судова колегія виходить з наступного.

Приписами п.15.1 ст.15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За правилами п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями п.36.1 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 ПК України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

У відповідності до ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення єдиного внеску із сум, виражених в іноземній валюті (крім випадків сплати єдиного внеску в іноземній валюті, передбачених абзацами другим - четвертим частини п'ятої цієї статті), здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, установленим Національним банком України на день обчислення єдиного внеску. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно до ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі несплати або несвоєчасної сплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до ЗУ «Про державну підтримку сільського господарства України», положення цієї статті застосовуються виключно щодо суми страхових внесків, що має сплачуватися платником єдиного внеску. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до ЗУ «Про державну підтримку сільського господарства України», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, інформує про це платників єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються. Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

За правилами ч.10-11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: 1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; 3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску; 5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум. 7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою. Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч.ч.14-16 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що у разі несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування контролюючий орган приймає відповідне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Приписами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до Розділу 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. за №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7.05.2015р. за №508/26953, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 1.01.2015р., накладається штраф у розмірі 10% своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 1.01.2015р., накладається штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди. Для платників, зазначених у пп.1, 2 п.1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у пп.3, 4, 6 п.1 розділу II цієї Інструкції,- календарний квартал.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що вимога приймається контролюючим органом щодо платника єдиного внеску, коли він має недоїмку по її сплаті, а у разі несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску контролюючий орган приймає відповідне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

За правилами ч.1 ст.26 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, що податковий орган в даному випадку штрафні санкції та пеню застосував згідно рішення від 5.09.2016р. за №1725/1554 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску, однак дане рішення було скасовано постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі за №815/4972/16 від 26.10.2016р., яка набрала чинності 21.12.2016р..

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. у справі за №815/4972/16 адміністративний позов ПАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», про скасування рішення від 5.09.2016р. за №1725/1554 було задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 5.09.2016р. за №1725/1554 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до ПАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» було застосовано штраф у розмірі 26 944,09грн. та нараховано пеню у розмірі 3246,63грн. за період з 21.02.2015р. до 16.08.2016р.. Вказане рішення набрала законної сили 21.12.2016р..

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що оскаржуване рішення прийняте податковим органом за порушення товариством ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за період з 21.07.2016р. по 7.08.2018р..

При цьому, апеляційний суд зазначає, що штраф у розмірі 26 944,09грн. та пеня у розмірі 3 246,63грн. за період з 21.02.2015р. до 16.08.2016р., нараховані на підставі рішення від 5.09.2016р. за №1725/1554, були виключені ДФС та борг був зменшений на вказану суму.

Крім того, у відповідності до розрахунку штрафної санкції до рішення від 15.08.2018р. за № штраф у розмірі 32 818,94грн. ДФС нарахований за порушення товариством термінів сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в кожному місяці починаючи з грудня 2016р. по червень 2018р..

Тобто, скасоване в судовому порядку рішення від 5.09.2016р. за №1725/1554 не має ніякого відношення до оскаржуваного рішення від 15.08.2018р. за №.

Що стосується посилань апелянта на технічну помилку в оскаржуваному рішенні ДФС від 15.08.2018р. за №, як на підставу для його скасування, а саме на невірне зазначення коду ЄДРПОУ ПрАТ «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» - 293686 замість вірного - 00293686, апеляційний суд зазначає, що вказана помилка ніяким чином не змінює змісту, суті та форми вказаного рішення, як і не спростовує факту виявлених порушень.

За правилами пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковий орган приймаючи рішення від 15.08.2018р. за № діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ОДЕСБУДМАТЕРІАЛИ» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Повний текст судового рішення виготовлений 5 березня 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв