Справа № 823/2162/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2162/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Парінова А.Б.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» та малого приватного підприємства «Електронмашсервіс»

на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року

у справі №823/2162/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

до відповідача Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дашуківські бентоніти» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби геології та надр України від 17.11.2017 про відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 на видобування бентонітових глин Дашуківської ділянки Черкаського родовища, що знаходиться у Лисянському районі Черкаської області.

Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України у поверненні заяви ПАТ "Дашуківські Бентоніти" з доданими документами щодо продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 на видобування бентонітових глин Дашуківської ділянки Черкаського родовища, що знаходиться у Лисянському районі Черкаської області. Зобов'язано Державну службу геології та надр України видати наказ, яким продовжити ПАТ "Дашуківські Бентоніти" строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 на видобування бентонітових глин Дашуківської ділянки Черкаського родовища, що знаходиться у Лисянському районі Черкаської області, строком на 20 років з одночасним укладенням Державною службою геології та надр України з ПАТ "Дашуківські Бентоніти" угоди про умови користування надрами разом із програмою робіт, що оформлюється як додаток.

В судових дебатах представником ПАТ «Дашуківські бентоніти» - ОСОБА_2 оголошено заяву про стягнення з Державної служби геології та надр України судових витрат на правничу допомогу, докази яких будуть надані після закінчення судового розгляду.

03.10.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду від представника ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Державної служби геології та надр України судових витрат на правничу допомогу в сумі 25370 грн. (подана до відділення поштового зв'язку 01.10.2018).

Заява вмотивована тим, що кошти згідно акту № 1 від 29.07.2018 та звіту до акту № 1 у сумі 14 350 грн. (без ПДВ) ПАТ «Дашуківські бентоніти» уже оплачено адвокатові ОСОБА_2 платіжним дорученням № 452 від 23.08.2018 через довірену особу (поручителя) ТОВ «ЮК «Захист Власності» згідно договору про надання юридичних послуг № 22/05/2018 від 22.05.2018 та погодження гонорару за надання правової допомоги від 25.05.2018, а решта згідно акту № 2 від 01.10.2018 та звіту до акту № 2 у сумі 11 020 грн. (без ПДВ) підлягає оплаті витрат на правничу допомогу адвоката. Таким чином, з огляду на задоволення адміністративного позову, на підставі ст. 139 КАС України, стягнення підлягає також за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України розмір судових витрат за професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_2 у зв'язку з розглядом справи №823/2162/18 у сумі 25 370 грн. (без ПДВ).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у задоволенні заяви представника ПАТ «Дашуківські бентоніти» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 823/2162/18 щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою ПАТ «Дашуківські бентоніти» та малим приватним підприємством «Електронмашсервіс» подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. В своїй апеляційній скарзі апелянти посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дашуківські бентоніти підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать зворотні поштові повідомлення в матеріалах справи, натомість причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви представника ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2, прийшов до висновку, що позивач документально не підтвердив, що він сплатив, повинен сплатити 25370грн. на виконання договору про надання правової допомоги, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав у стягненні витрат пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта в ладних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Дашуківські бентоніти» та адвокатом Власенком Н.Р. (свідоцтво серії ІФ № 001064 від 13.05.2016) укладено договір б/н від 06.12.2017 про надання правової допомоги, який у відповідності до п 2.1 дійсний до 31.12.2018.

Крім того, між ПАТ «Дашуківські бентоніти» та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво № 2863/10 від 23.06.2005) укладено договір б/н від 21.05.2018 про надання правової допомоги.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що до обов'язків клієнта входить здійснювати оплату адвокату за надану правову допомогу в розмірі зазначеному п. 3.1 договору. В свою чергу п. 3.1 договору встановлено, що ціна та порядок здійснення розрахунку за надану правову допомогу визначається та узгоджується між сторонами згідно додатку, який є невід'ємною частиною договору.

Також договором визначено, що оплата правової допомоги здійснюється на поточний рахунок адвоката п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «УкрСиббанк» МФО 351005 (п. 3.2 договору).

Судом також з'ясовано, що ПАТ «Дашуківські бентоніти» уклало договір з адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво № 000076 від 01.12.2017) б/н від 07.03.2018 про надання правової допомоги.

Однак, згідно акту № 1 про надання правової допомоги від 29.07.2018 та звіту до акту № 1 у сумі 14350 грн. (без ПДВ), адвокатом ОСОБА_2 надано правову допомогу ТОВ «Юридична компанія «Захист прав власності». Кошти по якому ТОВ «Юридична компанія «Захист прав власності» платіжним дорученням № 452 від 23.08.2018 перераховані адвокату ОСОБА_2 п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «УкрСиббанк» МФО 351005.

Натомість судом першої інстанції встановлено, що платіжне доручення № 452 від 23.08.2018 не містить відмітки банку про його виконання.

Також, згідно акту № 2 про надання правової допомоги від 01.10.2018 та звіту до акту № 2 ТОВ «Юридична компанія «Захист прав власності» підлягає оплаті витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 11020 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з договору про надання юридичних послуг № 22/05/2018 від 22.05.2018 ПАТ «Дашуківські бентоніти» укладено договір з ТОВ «Юридична компанія «Захист прав власності».

Судом враховано, що представником позивача до суду не подано жодного доказу, сплати ПАТ «Дашуківські бентоніти» коштів ТОВ «Юридична компанія «Захист прав власності» за надані послуги по договору № 22/05/2018.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи не міститься доказів надходження оплати за надані послуги адвокатом ПАТ «Дашуківські бентоніти» не надано, як і не надано акти виконаних робіт та погодження гонорару безпосередньо з замовником послуг адвоката.

Виходячи з аналізу статті 134 КАС України випливає, що з одного боку зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу. Зокрема: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегія суддів враховує те, що позивач документально не підтвердив, що він сплатив, повинен сплатити 25370грн. на виконання договору про надання правової допомоги, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав у стягненні витрат пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, оскільки позивач документально не підтвердив, що він сплатив, повинен сплатити 25370грн. на виконання договору про надання правової допомоги, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав у стягненні витрат пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» та малого приватного підприємства «Електронмашсервіс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року - єзалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

А.Б. Парінов

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2018 року.