Справа № 320/5848/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року № 320/5848/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа постраждалих 4 категорії та зобов'язати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з видачею посвідчення категорії 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою реалізації свого права на соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернулась до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради із заявою про внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви. Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки відповідач не мав повноважень самостійно приймати таке рішення, а мав направити подання про видачу посвідчення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, в якому зазначив, що відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, постійно проживає та постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю в місті Буча Київської області.

16 січня 1996 року Київською обласною державною адміністрацією позивачці видано посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контрою 4 категорії Серія В-П № 077627.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 29.05.2015 № 2515 за результатами розгляду звернення позивачки і наданої згідно Переліку, та зареєстрованої в ЦМЕК 06.05.2015 року документації ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено основний діагноз: рак шийки матки, ст. ІІ-А, кл.гр.ІІ, Т2аN0М0, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Київською обласною спеціалізованою МСЕК, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 30.06.2015 року внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (довідка від 01.07.2015р. до Акта огляду МСЕК серії АВ № 0512022).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Київською обласною спеціалізованою МСЕК, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 01.07.2018 року внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (довідка від 14.06.2018р. до Акта огляду МСЕК серії АВ № 1042231).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України, діагноз поставлений позивачці (рак шийки матки, ст. ІІ-А, кл.гр.ІІ, Т2аN0М0), повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

З метою реалізації свого права на соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернулася із заявою до відповідача, як уповноваженої особи щодо підготування та подачі необхідних документів до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації.

Листом від 09 липня 2018р. № 2972, Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради повідомило позивача, що з урахуванням змін у законодавстві вона не має статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Також позивач була повідомлена про те, що Бучанська міська рада не являється райдержадміністрацією, тому наразі, подання для видачі посвідчень постраждалим громадянам від неї не приймаються Київською облдержадміністрацією.

На думку позивача, посилання відповідача, як підставу для відмови у видачі посвідчення, на Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. №76-VIII, яким виключено абзац 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - виключено зону посиленого радіоекологічного контролю; виключено ст. 2 (визнання категорій зон радіоактивного забруднення) та ст. 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4), є безпідставними.

Вважаючи відмову Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради протиправною та такою, що порушує законні права щодо видачі посвідчення, постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 14 цього ж Закону передбачено, що особи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, відносяться до категорії 1.

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (далі - Порядок №51).

Пунктом 2 Порядку №51 визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 10 Порядку №51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що визначення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видача відповідного посвідчення є повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

У той же час, обовязок з підготовки та передачі документів до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для розгляду заяви про видачу відповідного посвідчення чинним законодавством покладено саме на відповідача.

Однак, відмовляючи позивачу у прийнятті документів для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач по суті діяв не в межах своїх повноважень, оскільки в його компетенцію відповідно до чинного законодавства входить лише функція прийняття необхідного пакету документів та направлення подання до органу, який уповноважений приймати рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому статусі, тобто, до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови в оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі позивачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії із числа постраждалих четвертої категорії є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що їх необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих 4 категорії.

Зобов'язати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з видачею посвідчення категорії 1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.