Справа № 1840/2868/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 р. Справа № 1840/2868/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Яковенка М.М.
суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року по справі № 1840/2868/18 (головуючий 1 інстанції: Кравченко Є.Д.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області, та обласного військового комісаріату щодо перерахунку пенсії без додаткових видів грошового забезпечення неправомірними, антиконституційними;
- зобов`язати Сумський обласний військкомат передати довідку про грошове забезпечення позивача з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області;
- зобов`язати ГУПФУ в Сумській області провести перерахунок пенсії відповіднодовідки та з урахуванням підвищення учаснику бойових дій, цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій і за особливі заслуги перед Україною, з установленням максимального розміру 74%.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно довідки, виданої Сумським обласним військовим комісаріатом, виходячи з основного розміру пенсії 74 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині відмови у задоволенні позову, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт наголошує на безпідставному невключенні до складу грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення такі, як надбавка за кваліфікацію 4%, за роботу з доступом до державної таємниці 10%, за виконання особливо важливих завдань 50%, премія 90% та цільова грошова допомога учаснику бойових дій і пенсія за особливі заслуги перед Україною..
Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, характер спору, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, 263 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи та про розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження. Розгляд справи здійснювався судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як військовослужбовець
Як вбачається із повідомлення ГУ ПФУ України в Сумській області про розмір пенсії (а.с. 6) станом на 01.06.2016 ОСОБА_1 був розрахований з розміру грошового забезпечення, до складу якого, було включено наступні складові: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40 %, надбавка за кваліфікацію 4%, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 10 %, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, премія 10%,
а також встановлено наступні підвищення та надбавки до пенсії: підвищення учаснику бойових дій, цільова грошова допомога на прожиття учаснику бойових дій, пенсія за особливі заслуги перед Україною, підвищення за постановою Кабінету Міністрів України від 2012 року № 355, доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації. При цьому, розмір пенсії позивача складав 74 % грошового забезпечення (вислуга 28 років).
На виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 Головним управлінням пенсійного фонду України в Сумській області пенсію ОСОБА_1 було перераховано з 1 січня 2018 року у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового, начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами) на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року, виданої Сумським обласним військовим комісаріатом (а.с. 21), відповідно до якої грошове забезпечення позивача становить 13740,00 грн., в тому числі: оклад за посадою 7750,00 грн., оклад за спеціальним званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 4580,00 грн.
При цьому, при здійсненні перерахунку пенсії ГУПФУ в Сумській області позивачу встановлено основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення та встановлено наступні види підвищень або надбавок до пенсії: "учасники розмінування у воєнний та повоєнний час учасник бойових дій (ст. 6)", "учасник бойових дій", "особливі заслуги (21%) ст.1п.п. 6-8 Закону (з 01 по 31)" (а.с. 20).
Відповідач правом на оскарження рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, не скористався. Основним спірним питанням в межах справи, з огляду на апеляційну скаргу, є не згода позивача із проведенням виплат здійсненого перерахунку його пенсії відповідачем відповідно до Постанови КМУ №103.
Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції висновувався на правомірності здійсненого відповідачем у спірних відносинах порядку виплат пенсії, здійсненого відповідно до Постанови КМУ №103.
Здійснюючи апеляційний перегляд в межах вимог ст. 308 КАС України та надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним законодавчим актом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (надалі Закон № 2262).
Частиною 18 статті 43 Закону №2262 встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до 4 стаття 63 Закону №2262, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядкута розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З огляду на аналіз наведених норм, правовою підставою для перерахунку пенсії є обумовлені та встановлені законодавством зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. При чому, законом також встановлена обмовлена правова можливість здійснення такого перерахунку пенсії за правилами, які визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, на виконання ч.4 ст.63 Закону №2262, Кабінетом Міністрів України прийнята Постанови від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - Постанова № 103), відповідно до п.1 якої передбачено, про необхідність перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським),
з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Тобто, зазначеним пунктом 1 КМУ Постанови №103, яка стала правовою підставою для перерахунку пенсії позивача, визначений конкретний склад грошового забезпечення, який враховується для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а саме оклад за посадою, військове (спеціальне) звання та відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби. Такий перелік складу грошового забезпечення, є вичерпним та розширеному тлумаченню або визначенню органом пенсійного фонду не підлягає.
Зазначені вимоги пункту 1 Постанови №103 кореспондуються з пунктом 1, 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45(далі - Порядок № 45), яким встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"пенсій проводиться у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням (пункт 5 Порядку №45).
В даному випадку склад іншого виду грошового забезпечення на який посилається позивач, що є спірним в межах правовідносин, підлягає застосуванню лише у випадку здійснення оплати під час виконання своїх обов`язків, або при призначенні пенсії. В той же час, при здійсненні перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ та відповідно до ч.4 ст.63 цього Закону, застосування інших показників грошового забезпечення, ніж визначені Постановою КМ України №103 станом на 01 березня 2018 року не передбачено.
Якщо положеннями пункту 1 Постанови КМУ №103 визначений вид (складові) грошового забезпечення, який підлягає врахуванню при здійсненні перерахунку пенсії, то положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова № 704) визначений їх розмір, який підлягає врахуванню станом на 01.03.2018 року. Безпосередньо, Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 Постанови №704). Вказана постанова набрала чинності 1 березня 2018 року.
Як вже було встановлено, що до складу грошового забезпечення станом на 01.04.2018 року за посадою, яку займав позивач на день звільнення, були враховані складові грошового забезпечення у визначених розмірах Постановою КМУ №704: посадовий оклад - 7750 грн 00 коп., оклад за військовим званням - 1410 грн 00 коп., надбавка за вислугу років 50 % - 4580 грн., а всього на суму 13 740, 00 грн. Як вже зазначалось вище, що інші розміри та види складових, що входять до складу грошового забезпечення, що не передбачені п.1 Постанови КМУ №103, не підлягають врахуванні при вирішенні питання щодо проведення перерахунку пенсії.
Постановою № 45 встановлено послідовний алгоритм дій для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Зокрема, уповноважені силові структури повідомляють Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007(далі - Порядок № 3-1), відповідно до якого документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами силових структур.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що Порядками № 45 та № 3-1 встановлюється певна послідовність дій при проведенні перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, яка включає видачу відповідним державним органом, з якого особа була звільнена зі служби довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії такої особи із зазначенням конкретних видів грошового забезпечення за відповідною посадою.
Отже, за змістом положень пункту 24 Порядку № 3-1 та Порядку № 45 органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках.
Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, зазначеною в постанові від 25.11.2014 у справі № 21-322а14 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 42010782).
Як правильно зазначено судом першої інстанції, що з 01.01.2018 при обчисленні розміру пенсії позивачу було встановлено наступні види підвищень або надбавок до пенсії: "учасники розмінування у воєнний та повоєнний час учасник бойових дій (ст. 6)", "учасник бойових дій", "особливі заслуги (21%) ст.1 п.п. 6-8 Закону (з 01 по 31)" (а.с. 20), тобто, його права щодо розміру отримуваної пенсії у період з 01.01.2018 по теперішній час порушені не були, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 103 не призвело до зменшення розміру пенсії, яку отримував позивач до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.
Окрім того, посилання позивача-апелянта, на невідповідність Постанови №103 не зважаючи на оскарження ним цієї постанови в іншому судовому порядку, вимогам Конституції України, є безпідставними.
При вирішенні спірного питання колегія суддів також враховує, що у пункті 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.
У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).
В Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України звернув увагу на те, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.
Отже, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Наведеними вище положеннями частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що перерахунок пенсій особам, які отримують пенсії за цим Законом, провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, є обов`язковим для виконання органами державної влади, зокрема відповідачем у справі.
Суд апеляційної інстанції при наданні оцінки зазначеним доводам сторони позивача-апелянта, також враховує правові висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Судом при вирішенні даної справи по суті взято до уваги практику Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у справі № 43331/12 за заявою Великода проти України зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (див. рішення у справах "Аррас та інші проти Італії" (ArrasandOthers v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та "Сухобоков проти Росії" (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року). У цій справі національні суди розглянули скаргу заявниці щодо зменшення розміру її пенсії та дійшли висновку, що сума пенсійних виплат була зменшена після внесення змін до відповідних законодавчих актів. Суд констатує, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни.
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції стосовно того, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах чинного пенсійного законодавства, є правильними, а тому не можуть бути задоволенні.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року по справі № 1840/2868/18 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц