Справа № 1340/5992/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/5992/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Начальника ОСОБА_3) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (79066, м.Львів, вул.Зелена, 391) до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Начальника ОСОБА_3) (79008, м.Львів, вул.Галицька, 21), із вимогами:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо неналежного розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 12.07.2018 року, зареєстрованого 16.07.2018 року за індексом 2603/5334 та щодо порушення законодавства і прав позивача;

-визнати протиправною бездіяльність начальника ОСОБА_3 Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо непроведення перевірки викладеного змісту з наданням неправдивої інформації у листі №2603-вих-992 від 27.07.2018 року;

-зобовязати Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради розглянути по суті інформаційний запит ОСОБА_1 від 12.07.2018 року, зареєстрованого Управлінням 16.07.2018 року за індексом 2603/5334.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулася до відповідача з інформаційним запитом, що стосувався інформації про наявність у неї пільг, встановлених законодавством України для Ветеранів війни Учасників війни, розгляд якого відповідач здійснив з порушеннями вимог ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», проте останній надав інформацію, що не стосується предмета інформаційного запиту та із порушенням строку розгляду інформаційного запиту.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.01.2019 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року було постановлено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

29.01.2019 року від позивача надійшли до суду відповідь на відзив, а 05.02.2019 року від представника відповідача заперечення на відповідь на відзив.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях, просили суд позов задоволити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначено, що позивачеві було надано вичерпну інформацію по суті поставлених в інформаційному запиті питань, а тому відсутні підстави для повторного розгляду запиту.

Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

12.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з інформаційним запитом (зареєстрований в Управлінні 16.07.2018 року за №2603/5334), у якому просила надати інформацію:

« 1.а)З якою метою, б)на підставі якого Законодавства України, та в)яких конкретних документів (евакуаційного листа, довідок тощо) уповноважений орган влади видав на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 безтермінове Посвідчення «Учасника війни» ОСОБА_2 Д №907936 від 29.03.2004 року, яке дійсне на всій території України?

2.а)ОСОБА_4 прописані пільги Учасника ВВВ, б)прописати всі пільги, які належать ОСОБА_1 за законом з часу видачі Посвідчення - Серія Д №907936 від 29.03.2004 року по сьогодні (тобто пільги, які були і які є, із змінами, якщо такі були), в)та, чи серед пільг, звільнення Учасників Великої Вітчизняної війни від оплати судового мита/збору?

3)З яких підстав (факту виселення в примусовому порядку українського населення на території Польщі по Угоді від 09.09.44 року, підписаній між КНВ Польщі та УРСР) було надано статус учасників ВВ війни переселенцям з Польщі?».

Відповідь на інформаційний запит позивача була оформлена Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради листом від 27.07.2018 року №2603-вих-992.

У вказаному листі відповідач повідомив, що ОСОБА_1, за інформацією, наданою Сихівським відділом соціального захисту управління, не перебуває в останнього на обліку як одержувач соціальних допомог, пільг чи інших компенсаційних виплат і в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільгу Сихівського відділу соціального захисту управління не включена.

Окрім того, у відповіді вказано, що посвідчення ОСОБА_2 Д №907936 від 29.03.2004 року, що видане позивачу не відповідає вимогам, встановленим Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року за №302, зокрема: -запис «ким видано» не заповнено; -відсутній підпис ОСОБА_1, який повинен скріплюватися печаткою уповноваженого органу, який видав посвідчення; -підпис керівника установи, що видала посвідчення також не скріплений відповідною печаткою.

Також, у листі відповідачем зазначено якими пільгами користуються «Учасники війни» та чітко розяснено право на оскарження відповіді у разі незгоди з такою.

Не погоджуючись із діями й бездіяльністю відповідача та його керівника, змістом відповіді на інформаційний запит та строками, у які відповідач її надав, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним ОСОБА_4, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з ст.1 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим ОСОБА_4.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 2 ст.5 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч.1 ст.6 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація з обмеженим доступом є: 1)конфіденційна інформація; 2)таємна інформація; 3)службова інформація.

Відповідно до ч.2 ст.6 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1)виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2)розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3)шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно до ч.5 ст.6 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

В силу ст.12 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1)запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім субєктів владних повноважень; 2)розпорядники інформації субєкти, визначені у ст.13 вказаного ОСОБА_4; 3)структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей зазначеного ОСОБА_4 визнаються:

1)субєкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовязковими для виконання;

2)юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження субєктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, повязаної з виконанням їхніх обов'язків;

4)субєкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з ч.2 ст.13 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», до розпорядників інформації, зобовязаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в вказаній статті, у порядку, передбаченому вказаним ОСОБА_4, прирівнюються субєкти господарювання, які володіють:

1)інформацією про стан довкілля;

2)інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3)інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоровю та безпеці громадян;

4)іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ч.3 ст.13 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», на розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій вказаної статті, вимоги зазначеного ОСОБА_4 поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Згідно з ч.4 ст.13 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися вказаним ОСОБА_4.

Пунктом б) частини 1 статті 14 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобовязані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації.

Відповідно до ч.2. ст.19 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частиною 1 статті 20 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.4 ст.20 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.22 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1)розпорядник інформації не володіє і не зобовязаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 вказаного ОСОБА_4; 3)особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 вказаного ОСОБА_4 фактичні витрати, повязані з копіюванням або друком; 4)не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною пятою статті 19 зазначеного ОСОБА_4.

Як передбачено ч.2 ст.22 вказаного ОСОБА_4, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно з ч.4 ст.22 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1)прізвище, імя, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2)дату відмови; 3)мотивовану підставу відмови; 4)порядок оскарження відмови; 5)підпис.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації», рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1)відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2)відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3)ненадання відповіді на запит на інформацію; 4)надання недостовірної або неповної інформації; 5)несвоєчасне надання інформації; 6)невиконання розпорядниками обовязку оприлюднювати інформацію відповідно до ст.15 вказаного ОСОБА_4; 7)інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Судом зясовано у судовому засіданні, що позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що відповідно до адміністративного поділу м.Львова відноситься до Сихівського району м.Львова.

Положенням про Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в новій редакції, затвердженого начальником Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 29.11.2016 року №1577 встановлено, що одним із основних завдань відділу є забезпечення реалізації у Сихівському районі м.Львова державної та місцевої політики у соціальній сфері.

Згідно інформації, яка надавалася Сихівським відділом соціального захисту відповідачу, позивач не перебуває у Сихівському відділі на обліку як одержувач соціальних допомог, пільг чи інших компенсаційних виплат; в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільгу ОСОБА_1 не включена.

Відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року за №117, єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, згідно із законами України, отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Пунктом 5 цього Положення, для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сімї на пільги (з предявленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, предявляє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Згідно п.3 Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм.Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад ведуть облік пільговиків, шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки, згідно з формою « 1-пільга», в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Беручи до уваги, що запит позивача стосувався наявності у ОСОБА_1 пільг, встановлених законодавством України для Ветеранів війни Учасників війни, суд дійшов висновку, що відповідач є розпорядником інформації, яку просив надати позивач, а відтак зобовязаний був надати позивачеві достовірну, точну та повну інформацію на її запит.

Разом з цим, зміст листа відповідача від 27.07.2018 року №2603-вих-992 критеріям точності та повноти не відповідає, позаяк інформацію, яку прагнула отримати позивач, містить лише частково.

Суд зазначає, що на поставлені в інформаційному запиті позивача питання відповідач мав би зазначити повну та достовірну інформацію, що полягає у конкретній відповіді на кожне питання. При цьому, якщо Закон/нормативно-правовий акт, ідентифікуючі ознаки якого наведені в інформаційному запиті, відповідачеві не відомий, не приймався та/або до пільг позивача не застосовувався, відповідь на інформаційний запит повинна містити відповідне розяснення.

Загалом, у відповіді на інформаційний запит відповідач надав позивачеві консультацію (розяснення) з приводу питань, що також не були предметом інформаційного запиту.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивач неодноразово звертався до управління з подібними запитами не звільняє розпорядника від обовязку надати запитувану інформацію, позаяк не відносяться до визначених у частині 1 статті 22 ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» підстав для відмови у доступі до публічної інформації.

Суд критично оцінює твердження позивача та її представника з приводу порушення відповідачем строку розгляду її інформаційного запиту.

Водночас, суд вбачає за необхідне розяснити позивачу, що максимальний строк розгляду інформаційного запиту не пропущено, а відповідь надано своєчасно, а саме в межах 20 робочих днів.

З приводу позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності начальника ОСОБА_3 Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо непроведення перевірки викладеного змісту з наданням неправдивої інформації у листі №2603-вих-992 від 27.07.2018 року, то суд вважає, що така не підлягає до задоволення, позаяк із матеріалів справи вбачається, що керівником відповідача все ж вчинялися певні дії, у тому числі і перевірка інформації для підготовки відповіді на інформаційний запит позивача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради розглянути по суті інформаційний запит ОСОБА_1 від 12.07.2018 року, зареєстрований Управлінням 16.07.2018 року за індексом 2603/5334 та з урахуванням наданої у рішенні правової оцінки суду.

За наведених підстав, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо судових витрат, то судом питання щодо їх розподілу в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не вирішується, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору й нею, як і відповідачем не понесено судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Начальника ОСОБА_3) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання до вчинення дій задоволити частково.

Зобовязати Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради розглянути по суті інформаційний запит ОСОБА_1 від 12.07.2018 року, зареєстрованого Управлінням 16.07.2018 року за індексом 2603/5334, з урахуванням наданої у рішенні правової оцінки.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо неналежного розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 12.07.2018 року та визнання протиправною бездіяльності начальника ОСОБА_3 Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо непроведення перевірки викладеного змісту з наданням неправдивої інформації у листі №2603-вих-992 від 27.07.2018 року відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2019 року.