Справа № 591/520/19
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/520/19
Провадження № 2-а/591/95/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Кривцової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

21.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 від 01.012019 року серії ЛВ3559 він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, за те, що 04.01.2019 року о 10-08 годині в м. Львів по вул. Гавришкевича, 6 водій транспортного засобу Scoda Octavia н.з.ВМ7889ВС ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п. 8.4 та 33.3.34 ПДР України.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає обставинам справи та підлягає скасуванню з наступних підстав. Позивач вказує, що правопорушення зафіксоване в режимі фотозйомки, а розгляд справи відбувся відповідно до вимог ст. 279-1 КУпАП. Позивач зазначає, що 03.01.2019 року близько 14-30 години він на власному автомобілі Scoda Octavia н.з.ВМ7889ВС приїхав до м. Львів, та залишив автомобіль поблизу буд. №6 на вул. Гавришкевича. Враховуючи складні погодні умови: дощ зі снігом, та велику кількість снігу на проїжджій частині позивач не побачив будь-яких засобів регулювання дорожнього руху, які б забороняли йому здійснити стоянку в зазначеному місці, тому він залишив автомобіль в цьому місці на весь час перебування у м. Львові до 06.01.2019 року. Весь цей час він не користувався автомобілем, у тому числі і 04.01.2019 року.

Позивач вказує, що ПДР містить визначення термінів зупинка і стоянка, це є різні за змістом поняття.

Позивач зазначає, що він здійснив не зупинку транспортного засобу, а стоянку, оскільки його автомобіль стояв тривалий час в нерухомому стані, був вкритий шаром снігу, однак в постанові зазначено, що позивач здійснив саме зупинку.

Таким чином, позивач вважає, що його притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, адресовану на електронну пошту, 04.02.2019 року (а.с.18).

21.02.2018 року від відповідача надійшов на електронну адресу суду письмовий відзив з фотознімками (а.с.18-28).

У своєму відзиві відповідач заперечує проти позову, вважає, що позивач здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що підтверджується фотографіями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач вказує, що п. 33.3.34 ПДР визначено зону дії знаку «Зупинку заборонено»: ним забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідач вказує, що справа розглянута відповідно до вимог ст. 279-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій наполягав на тому, що він здійснив саме стоянку, а не зупинку автомобіля, а тому субєкт владних повноважень не має права притягувати позивача до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Також позивач зазначив, що у постанові невірно зазначено опис обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, і відповідач не надав суду жодних доказів, що зупинка здійснена саме 04.01.2019 року (а.с.29-30).

Вивчивши матеріали справи, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 від 01.012019 року серії ЛВ3559 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, за те, що 04.01.2019 року о 10-08 годині в м. Львів по вул. Гавришкевича, 6 водій транспортного засобу Scoda Octavia н.з.ВМ7889ВС він здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п. 8.4 та 33.3.34 ПДР України (а.с.7).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП становить 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження дій та рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Враховуючи ту обставину, що постанова була винесена в порядку ст. 279-1 КУпАП, позивач отримав копію постанови 17.01.2019 року (а.с.6), а з позовом звернувся 25.01.2019 року (а.с.2), то позивачем не пропущено строк оскарження постанови.

Відповідно до ст. 72 КАС України в редакції від 03.10.2017 року, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 33.3.34 ПДР України, знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється на той бік дороги, на якому вони встановлені, від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Та обставина, що автомобіль Scoda Octavia н.з.ВМ7889ВС, належний позивачу, припаркований на вулиці в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», підтверджується фотознімками, наданими відповідачем (а.с. 25-28).

Позивач визнає той факт, що він здійснив стоянку автомобіля в зоні дії 3.34 «Зупинку заборонено», однак не погоджується з тим, що це була зупинка.

Аналізуючи норму п. 33.3.34 ПДР України, де вказано, що знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу), суд вважає, що порушенням вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено» буде як зупинка, так і стоянка транспортного засобу в зоні дії цього знаку, оскільки стоянка автомобіля неможлива без його зупинки, і відповідно вже самою зупинкою для подальшої стоянки в зоні знаку 3.34 водій порушує ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, …порушення вимог дорожніх знаків та мітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки… - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач надав заперечення проти позову, які обґрунтував належними доказами.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем в порядку ст. 14-2 та ст. 279-1 КУпАП, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису).

Твердження позивача, що його притягнуто за вчинення правопорушення, яке він не вчиняв спростовується наданими відповідачем фотознімками, де чітко видно, що автомобіль Scoda Octavia н.з.ВМ7889ВС, належний позивачу, знаходиться в нерухомому стані на вулиці в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення вимог дорожніх знаків та мітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді.

Судом встановлено, що стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. накладено на позивача в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Інші доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в справі маються належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення вимог дорожніх знаків та мітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки), а тому адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 (місце знаходження: м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення (складення) рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Судове рішення складено та підписано 06.03.2019 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова