Справа № 815/5234/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р.м. ОдесаСправа № 815/5234/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

За участю:

секретаря - Недашковської Я.О.

представника позивача - ОСОБА_2 (ордер від 21.02.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просила визнати протиправними та скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500650/2017/00256 від 12.09.2017 року та рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.09.2017 року №UА500650/2017/000021/1.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.03.2017 року позивачем для власного користування придбано на аукціоні в США пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль марки LEXUS, модель IS250. Під час митного оформлення вказаного транспортного засобу позивачем надано всі документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом. Однак, митним органом без наведення обґрунтованих підстав проведено коригування митної вартості вказаного товару, проігноровано усі надані документи в підтвердження реальної ціни придбання транспортного засобу, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом про скасування рішень відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500650/2017/00256 від 12.09.2017 року та рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.09.2017 року №UА500650/2017/000021/1.

В апеляційній скарзі Одеська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 придбано за кордоном для власного користування автомобіль марки LEXUS, модель IS250, колір сірий, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_1, який 03.08.2017 року доставлено на Україну.

Для здійснення митного оформлення товару декларантом подано електронну митну декларацію №UA500650/2017/005665 від 18.08.2017 року.

До митної декларації також надано інвойс від 03.03.2017 року №19259329; висновок експерта ФОП ОСОБА_4 від 10.08.2017 року №509/16; коносамент №1704195-1 від 19.04.2017 року; навантажувальний документ - наряд №52.1 від 02.08.2017 року; декларація про походження товару №509/16 від 10.08.2017 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 31.01.2017 року; документ б/н від 22.05.2017 року, що підтверджує вартість перевезення товару; договір про надання послуг митного брокера №01/08-7 від 01.08.2017 року; акт фізичного огляду б/н від 10.08.2017 року; довідка №10/1799 від 07.08.2017 року; картка ФО-ПП №1554-11-05251 від 07.12.2011 року; інформаційний код результатів митного огляду товарів №1/1-0-0-0/1/00/6/3/5 від 12.09.2018 року.

За результатами перевірки митної декларації та доданих документів державним інспектором Одеської митниці ДФС складено картку відмови в митному оформленні випуску товару №UA500650/2017/00256 та 12.09.2018 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA500650/2017/000021/1 із визначенням митної вартості на рівні 15157,29 доларів США.

Підставою для відмови у митному оформлені товару та коригування його митної вартості стало виявлення відповідачем розбіжностей в описі товару, а саме заявлено «LEXUS» IS250, коли фактично транспортний засіб «LEXUS» модель IS250, VIN №/НОМЕР_1 є модифікацією «F».

Так, митним органом зазначено, що в комплектації транспортного засобу присутні алюмінієві накладки на пороги, колісні диски збільшеного радіусу, відмінні від колісних дисків у базовій комплектації, салон з перфорованої шкіри та інше. Згідно висновку залученого судового експерта, вартість транспортного засобу «LEXUS», модель IS250, 2014 року випуску, VIN №/НОМЕР_1 комплектації Luxury F - SPORT складає 14757,29 доларів США. В результаті чого з урахуванням транспортних витрат митна вартість складає 15157,29 доларів США і визначена за резервним методом, без проведення консультацій з декларантом.

Разом з цим, згідно службової записки заступника начальника управління - начальника відділу провадження у справах про ПМП УПМП Одеської митниці ДФС Єршова Р.В. необхідність проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля LEXUS IS250 експертом зумовлена тим, що в результаті здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу виникли сумніви щодо відповідності опису товару заявленого за МД №UA500650/2017/004601. Під час здійснення комісійного митного огляду разом з судовим експертом було встановлено, що транспортний засіб «LEXUS модель IS250» VIN НОМЕР_1 є модифікацією «F». В комплектації присутні алюміневі накладки на пороги, колісні диски збільшеного радіусу відмінні від колісних дисків у базовій комплектації, салон з перфорованої шкіри та інше. Тобто, найменування вказаного транспортного засобу його основні базові характеристики залишились без змін, але під час комісійного митного огляду були встановлені зміни щодо модифікації автомобіля (комплектації), що в свою чергу впливає на подальшу зміну його вартості на внутрішньому ринку України.

Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень відповідача.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки висновки відповідача про невідповідність заявленого до митного оформлення транспортного засобу його фактичним характеристикам, що впливає на подальшу митну вартість товару, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, спростовуються висновком експерта та не узгоджуються із правилами митного законодавства, рішення відповідача не відповідають критерію обґрунтованості і правомірності, що є безумовною підставою для їх скасування.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналіз наведених норм показав, що обов'язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи, при цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, митна вартість товару, заявленого позивачем до митного оформлення, визначена, виходячи з фактичної вартості операції - купівлі автомобілю на аукціоні, тобто за основним - першим методом.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач подав контролюючому органу рахунок-фактуру (інвойс) №19259329 від 03.03.2017 року, документ б/н від 22.05.2017 року, що підтверджує вартість перевезення товару, декларацію про походження товару №509/16 від 10.08.2017 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №509/16 від 10.08.2017 року.

Тобто, на підтвердження задекларованої митної вартості товару позивач надав вичерпний перелік документів, які підтверджують кількісні та вартісні показники товару, а відтак - обґрунтованість обраного методу декларування.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що під час митного оформлення товару у відповідача не виникло зауважень щодо поданих документів, їх неточності чи недостовірності.

На думку колегії суддів, зазначені обставини позбавляють митний орган можливості не врахувати подані до оформлення матеріали та поставити під сумнів обраний метою визначення митної вартості транспортного засобу.

Водночас, необґрунтованими є доводи контролюючого органу про заниження позивачем митної вартості товару у зв'язку із встановленням неточностей у характеристиках транспортного засобу, оскільки вказаний транспортний засіб є пошкодженим після ДТП, що унеможливлює встановити його вартість у порівнянні з середньоринковою вартістю аналогічних чи ідентичних транспортних засобів.

У зв'язку із чим, контролюючим органом мають враховуватись належним чином оформлені документи, що підтверджують фактичну сплату покупцем вказаного товару.

Водночас, під час розгляду справи судом першої інстанції призначено судову авто товарознавчу експертизу, за висновком від 13.06.2018 року №18-266 якої автомобіль «LEXUS», модель IS250, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 у рамках поставленого судом питання, визначається наступними характеристиками, а саме: модель - IS250, комплектація LUXURY з переліком складників, що відповідають специфікаціям виробника КТЗ зазначеній комплектації серійного виготовлення без додаткового обладнання конструкційних складових частин спеціального (додаткового) призначення.

Тобто, що вказаний автомобіль «LEXUS», модель IS250, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 не є моделлю комплектації «F - SPORT», що також спростовує наявність обставин, за яких відповідачем прийнято оспорювані рішення.

Крім того, відповідачем обрано та застосовано резервний метод визначення митної вартості без застосування процедури консультації з декларантом та не наведено достатніх та обґрунтованих підстав неможливості здійснення розмитнення автомобіля за іншими попередніми методами розмитнення.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішень, що прийняті на підставі неправомірних висновків митного органу.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваних рішень митниці.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко