Справа № 579/1607/18
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/1607/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

з участю секретаря судового засідання Печенової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 (далі поліцейський) про визнання дій протиправними та скасування постанови серія НК №824870 від 15.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 серпня 2018 року поліцейським відносно нього винесена постанова серія НК №824870. Відповідно до вказаної постанови він визнаний в невиконанні вимог п.п.31.4.3 ПДР та керуванні автомобілем НОМЕР_1 по вул.Зеленій в м.Кролевець 15 серпня 2018 року о 10:40 перевозив вантаж в причепі на якому не працювали світлові прибори, стопи, габарити, поворотники. Він не заперечує того, що дійсно керував автомобілем НОМЕР_1 з причепом по обїздній дорозі. Великою перепоною в русі є обїздна дорога де багато виямок, ям, які необхідно обїхати, постійно змінюючи рух. За таких умов зєднання електропроводки від автомобіля до автопричепу було розєднане примусово і самостійно, а тому при підїзді до місця проживання не працювали світлові прибори, стопи, габарити на автопричепі. На місці зупинки автомобіля поліцейським розєднання електропроводки від автомобіля до причепа було анульовано, система працювала.

З даним порушенням він не згоден, оскільки правопорушення виникло не із його вини, про що пояснював і поліцейському.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження.

Сторони в судове засідання не зявилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд спарви без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.57)

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №824870 від 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 серпня 2018 року о 10:40 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Кролевець по вул.Зеленій, та перевозив вантаж на причепі на якому не працювали світлові прибори, стопи, габарити, повороти, чим порушив п.п.31.4.3 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.11)

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, серед іншого, які передбачені пунктом 31.4.3 ПДР зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити серед іншого зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

За змістом п.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

В матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №824870 від 15 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 15 серпня 2018 року о 10:40 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Кролевець по вул.Зеленій, та перевозив вантаж на причепі на якому не працювали світлові прибори, стопи, габарити, повороти, чим порушив п.п.31.4.3 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.11)

Вказана постанова не містить відповідного підпункту нормативного акта, який порушений ОСОБА_1, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.121 КУпАП, а зазначено лише пункт 31.4.3 ПДР.

Також відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідач не надав суду відзиву на позов та доказів на спростування щодо зазначених позивачем обставин.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

За змістом позову, позивач не оспорює того, що він 15 серпня 2018 року о 10:40 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Кролевець по вул.Зеленій, та перевозив вантаж на причепі на якому не працювали світлові прилади.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем, поліцейським не надано суду доказів, визначених ст.251 КУпАП, які б підтверджували обставини порушення позивачем ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, а саме те, що позивач керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в м.Кролевець по вул.Зеленій, та перевозив вантаж на причепі на якому не працювали світлові прибори, стопи, габарити, повороти 15 серпня 2018 року о 10:40.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху.

Інших доказів, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, суду надано не було.

З аналізу тексту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, вважаю, що постанова підлягає скасуванню.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, в судове засідання не надано доказів порушення позивачем ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.121 КУпАП у звязку з чим, суд вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №824870 від 15 серпня 2018 року такою, що підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Таким чином, проаналізувавши зміст адміністративного позову, вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а постанова поліцейського від 15 серпня 2018 року серія НК №824870 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП скасуванню.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач за змістом ч. 1 ст. 77 КАС України не довів та не надав суду доказів, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в частині визнання дій поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП ОСОБА_2, протиправними зазначених в позовній заяві.

Судом не встановлено, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП ОСОБА_2 допустив порушення прав позивача, суд не вбачає підстав для визнання його дій протиправними, як такими, що грубо та умисно порушують встановлений КУпАП порядок при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2018 року, а тому в цій частині позову до відповідача необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 268, 280, КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 6-11, 77, 246, 250, 255, 257, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МА 458804, виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 19.03.1999 року, до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 від 15 серпня 2018 року серія НК №824870 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП скасувати та справу надіслати на новий розгляд.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_4