Справа № 461/8289/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1435/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Сапіги В.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Зубачик Н.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову Львівської митниці ДФС України від 02 жовтня 2017 року у справі про порушення митних правил № 3565/20900/17.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 02 жовтня 2017 року виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 3565/20900/17, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням процедури розгляду справи, з порушенням її прав, без її участі та участі адвоката. Зазначає, що автомобіль зламався та потребував ремонту, про що вона повідомила митницю, а під час перетину кордону надала підтверджуючі документи. Також ОСОБА_1 вказала, що 02 жовтня 2017 року розгляд справи відбувся без її участі, хоча вона зверталася до відповідача із заявою про відкладення розгляду справи, у зв'язку з хворобою дитини. Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 3565/20900/17 від 02 жовтня 2017 року, мотивуючи тим, постанова про притягнення її до відповідальності приймалось у її відсутності. Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізналася, отримавши з виконавчої служби постанову про накладення арешту на майно та ознайомившись 19.10.2018 року з матеріалами справи. Просила позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 26.12.2018 року поновлено строк звернення до суду. Адміністративний позов задоволено. Постанову у справі про порушення митних правил № 3565/20900/17 від 02 жовтня 2018 року скасовано та надіслати справу на новий розгляд до Львівської митниці ДФС.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця ДФС. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.12.2016 року ОСОБА_1, через Закарпатську митницю ДФС (305020000) каналом позначеним символом червоного кольору («червоний коридор»), ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «PEUGEOT BOXER», VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 у митному режимі «транзит».

Під час проведення перевірки інформації в єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України відповідачем встановлено, що позивач станом на 20 липня 2017 року не вивезла за межі митної території України автомобіль марки «PEUGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_2, чим перевищила більше, ніж на 10 діб, встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу, що стало підставою притягнення до відповідальності позивача за порушення митних правил.

По даному факту, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 20 липня 2017 року державним інспектором ВМО №2 митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС Філь С.М. стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 3565/20900/17 за ознаками порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

02 жовтня 2017 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 винесено постанову у справі № 3565/20900/17, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. за перевищення більше, ніж на 10 діб встановленого ч.1 ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу - автомобіля марки «PEUGEOT BOXER», VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Вказана постанова була винесена у відсутності ОСОБА_1

Частиною 4 ст.526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 01.10.2017 року звернулася до Львівської митниці ДФС з клопотанням про відкладення розгляду вказаної справи на інший час у зв'язку із захворюванням дитини. Вказане клопотання з додатками було направлено на офіційну електронну пошту Львівської митниці ДФС, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Відповідно до ст.73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 26.12.2018 року у справі №461/8289/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. П. Сапіга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 05.03.2019 року