Справа № 820/5932/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 р.Справа № 820/5932/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Спірідонов М.О. від 03.02.2017 року (повний текст рішення складено 08.02.2017 року) по справі № 820/5932/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України, треті особи Національне агентство України з питань державної служби, Міжрегіональне управління національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України, треті особи Національне агентство України з питань державної служби, Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати п.1.1. наказу Державної фіскальної служби України від 26.02.2016 р. № 187 "Про результати перевірки територіальних органів ДФС у Харківській області" в частині оголошення догани заступнику начальника Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 р. № 136-ДС "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області з 28 вересня 2016 року;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року по день поновлення на посаді.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 року зазначений адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано п. 1.1. Наказу Державної фіскальної служби України від 26.02.2016 року № 187 "Про результати перевірки територіальних органів ДФС у Харківській області" в частині оголошення догани заступнику начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_1.

Скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 року № 136-ДС "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Поновлено позивача на посаді заступника начальника Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області з 28 вересня 2016 року.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року і по день поновлення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області та Державною фіскальною службою України подано апеляційні скарги.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та Державної фіскальної служби України задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. по справі №820/5932/16 скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.09.2016р. і по день поновлення, та прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 щодо цієї частини позовних вимог задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.09.2016р. і по день поновлення на роботі.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 року № 820/5932/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, до якої приєдналась Державна фіскальна служба України задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року скасовано в частині зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року залишено без змін.

Скасовуючи частково рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходив з того, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленому у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок). Однак, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції не дослідив питання обчислення середнього заробітної плати.

У зв'язку з ліквідацією Харківського апеляційного адміністративного суду, справу передано до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду в частині, що направлена Верховним Судом на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно ч. 1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Згідно ч. 5 п. 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати. Період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком.

Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки, середня заробітна плата позивача становить 393,81 грн. (т.4 а.с.172)

Таким чином, розмір виплати за період вимушеного прогулу з 30.09.2016 року по 02.05.2017 року (146 робочих днів) складає 57496 грн. 26 коп.

Як вказує Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, на виконання рішення суду позивача поновлено на роботі та виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу у загальному розмірі 57496 грн. 26 коп. (т.5 а.с.182-183). Вказана обставина також підтверджена представником позивача у наданих до суду письмових поясненнях, відповідно до яких, погоджується із вказаним розрахунком та підтверджує, що сума була сплачена добровільно.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача шляхом стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року і по день поновлення без обчислення її розміру, не відповідає приписам ст. 2 КАС України, оскільки належним способом в даному випадку є саме стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначений за правилами, закріпленому у Порядку, із зазначенням конкретного розміру заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.09.2018 року по справі №2а-16510/12/2670.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, беручи до уваги висновки і мотиви з яких скасовано рішення, які згідно ч. 5 ст. 353 КАС України є обов'язковими при новому розгляді справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року і по день поновлення, із прийняттям в цій частині нової постанови, якою стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.09.2016 року по 02.05.2017 року, у розмірі 57496 26 грн. з відрахуванням усіх обов'язкових податків, платежів та зборів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 року по справі № 820/5932/16 скасувати в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року і по день поновлення.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.09.2016 року по 02.05.2017 року, у розмірі 57496 (п'ятдесят сім тисяч чотириста дев'яносто шість) 26 грн. з відрахуванням усіх обов'язкових податків, платежів та зборів.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 року по справі № 820/5932/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року.

Суддя

Другого апеляційного

адміністративного суду Бенедик А.П.