Справа № 400/3077/18
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. справа № 400/3077/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойл Трансшипмент", вул.Південна,4,к.37(вул.Космонавтів,1-н, м. Миколаїв, 54028), Сливине,Миколаївський район, Миколаївська область,57130

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв,54001

про:визнання протиправним та скасування наказу від 05.12.2018 № 2707,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл Трансшипмент» (далі-позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 2707 від 05.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зазначена у спірному наказі підстава для проведення перевірки не може бути підставою для проведення фактичної перевірки, оскільки не відповідає предмету фактичної перевірки.

Відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки спірний наказ виданий з підстави, передбаченої Податковим кодексом України.

Ухвалою від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Заяв і клопотань учасники справи суду не подавали, процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Головне управління ДФС у Миколаївській області видано наказ про проведення фактичної перевірки №2707 від 05.12.2018 року, згідно з яким передбачалось проведення перевірки позивача з 06.12.2018 року (тривалістю 10 днів) за місцем здійснення діяльності: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1-Н. Підставою для проведення перевірки у наказі зазначено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Позивач вважає вищезазначений наказ протиправним, оскільки підстава перевірки не відповідає вимогам Податкового кодексу України, адже у спірному наказі зазначено, що перевірка проводиться не з метою перевірки інформації про наявність порушень, види яких перераховані у п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

Відповідно до п.п. 19-1.1.14 п. 19 ст. 19 Податкового кодексу України, Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно з п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, визначено дві підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки, а саме у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків (1) та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (2).

Зі змісту спірного наказу вбачається, що перевірку було проведено з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування підакцизних товарів. Тобто, мета перевірки відповідає підставам проведення фактичної перевірки, а підстава в свою чергу відповідає п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування підакцизних товарів є однією з функцій контролюючого органу і не дослівне відображення у наказі мети проведення перевірки не є підставою для визнання його протиправним, враховуючи те, що він відповідає вимогам, які встановлені до їх змісту згідно з пп.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України. Зокрема, у вказаному наказі зазначено: дату видачі (05.12.2018 року); найменування контролюючого органу (Головне управління ДФС у Миколаївській області); найменування та реквізити суб'єкта (ТОВ «Ойл Трансшипиент» , вул. Космонавтів, 1-Н, м. Миколаїв (АДРЕСА); мета (з метою метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування підакцизних товарів; вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки визначені цим Податковим кодексом України (на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України); дата початку фактичної перевірки (з 06.12.2018 року); тривалість перевірки (10 діб, що відповідає ст. 80 Податкового кодексу України); період діяльності, який буде перевірятися (з 07.04.2017 року по момент завершення перевірки).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач повністю довів, що спірний наказ повністю відповідає вимогам Податкового кодексу України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Ойл Трансшипмент" (вул. Південна, 4, кв. 37 (вул. Космонавтів, 1-н, м. Миколаїв, 54028), Сливине, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130, ідентифікаційний код 41268404) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправним та скасування наказу від 05.12.2018 р. №2707, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз