Справа № 823/359/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2019 року

Київ

справа №823/359/17

адміністративне провадження №К/9901/42874/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області за участі третіх осіб: ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року Приватне підприємство «Колос Чигиринщин» звернулося до суду з позовом до Державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни від 22 лютого 2016 року, індексний номер: 13793610.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період дії договору оренди землі від 26 травня 2011 року, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_3, державним реєстратором Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко О.А. проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 13793610 від 22 лютого 2016 року) за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» на підставі договору оренди землі від 22 лютого 2010 року та договору про внесення змін до договору оренди землі від 01 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВСП «Нібулон», цієї ж земельної ділянки, що, на думку позивача, свідчить про подвійну реєстрацію речових прав, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Позивач зазначене рішення відповідача вважає протиправним, оскільки право оренди спірної земельної ділянки на момент прийняття оскаржуваного рішення вже було зареєстровано за ПП «Колос Чигиринщини» та на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій зареєстрований договір оренди землі № 59 від 03 серпня 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та позивачем, є чинним, тому реєстрація договору оренди землі з новим орендарем є неможливою.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови ТОВСП «Нібулон» у здійсненні 22 лютого 2016 року оскаржуваної державної реєстрації (індексний номер: 13793610) договору оренди землі від 22 лютого 2010 року та договору від 01 червня 2016 року про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВСП «Нібулон» цієї ж земельної ділянки.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Колос Чигиринщини» задоволено, рішення першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов ПП «Чигиринщини» задоволено.

Задовольняючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що здійснення запиту для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав, які виникли до 01 січня 2013 року на об'єкт нерухомого майна є не правом, а обов'язком державного реєстратора, а його невиконання тягне за собою визнання державної реєстрації протиправною.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нібулон» звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга подана 07 серпня 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 823/359/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року прийнято до свого провадження справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області за участі третіх осіб - ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому, що частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав. З огляду на законодавчу заборону відмовляти у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не передбачених Законом № 1952-IV, у державного реєстратора не було правових підстав для такої відмови.

Крім того, скаржник зазначає у касаційній скарзі, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право оренди конкретної земельної ділянки, тому ТОВ «Нібулон» зазначає, що даний спір має не публічний, а приватно-правовий характер, відтак, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому суди помилково розглянули даний спір у порядку адміністративного судочинства.

ТОВ «Колос Чигиринщини» подало заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Нібулон», у якому зазначається, що посилання скаржника на те, що у реєстратора були відсутні правові підстави відмовити у реєстрації є безпідставним. Крім того, договір оренди на сьогоднішній день є чинним, внаслідок чого на один об'єкт оренди зареєстровано право оренди двома способами, тобто існує подвійна реєстрація прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами, а тому, вважає, що рішення суду апеляційної інстанції про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13793610 від 22 лютого 2016 року є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України є підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 345, 346, 347, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області за участі третіх осіб ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко