Справа № 357/1550/19
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1550/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 08.02.2019 року мотивуючи тим, що 29.01.2019 року о 08.45 год. у дворі будинку 155, по вул. Таращанській в м. Біла Церква Київської області, він був затриманий у зв'язку з проживанням на території України без відповідних документів на право проживання в Україні. 29.01.2019 року о 09.15 год., в службовому приміщенні за адресою: вул. Привокзальна, 3А в м. Біла Церква Київської області, головним спеціалістом УМК ПНР ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 було складено протокол №000186, про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ч.2 ст. 263 КУпАП для з'ясування причин та обставин правопорушення та умов, що йому сприяли. 31.01.2019 року головним спеціалістом УМК ПНР ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ №000012, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, щодо ОСОБА_1, особи без громадянства, якого виявлено о 09.15 год. 29.01.2019 року по вул. Привокзальній, 3А в м. Біла Церква, що проживає на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін. 31.01.2019 року начальник Білоцерківського районного відділу ЦМУ Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2, розглянула справу про адміністративне правопорушення щодо особи без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про порушення Правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ №000012 від 31.01.2019 року, складеного головним спеціалістом УМК ПНР ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 та постановила накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. на ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, згідно якої встановила, що о 09.15 год. 29.01.2019 року у м. Біла Церква по вул. Привокзальній, 3А виявлено особу без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території Україні на визначений термін, що є порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні», відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. Копія вказаної постанови того ж дня була йому вручена. Позивач вважає, що дана постанова незаконна, складена з порушенням положень КУпАП, виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню. У порушення ст. 61 Конституції України його повторно притягнули до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, оскільки 14.03.2018 щодо нього вже складалися аналогічні протоколи та постанова, тими ж самими службовими особами. Також, після першого затримання міграційною службою на виконання рішення суду від 14.03.2018 його було поміщено з метою ідентифікації особи до Чернігівського ПТПІ терміном на 6 місяців. При цьому, після першого затримання у березні 2018 року ним постійно вживалися заходи для отримання документів для за¬конного перебування на території України, а саме 23.05.2018 року направлялись звернення до відділів паспортного столу Ріпкінського РС ДМС України Чернігівської області та Білоцерківського РВ УДМС України в Київській області 5 метою отримання паперового паспорту громадянина України, 14.03.2018 року подано до Білоцерківського міськрайонного суду заяву про вста¬новлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року, яка була задоволена, 27.11.2018 року звертався до Державної міграційної служби з метою отримання біометричного паспорту гро¬мадянина України. Таким чином, станом на 29.01.2019 року та 31.01.2019 року він не мав та не має жодного умислу порушувати Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні». У той же час, до протоколу про адміністративне правопорушення №000012 серія ПР ЦМУ від 31.01.2019 року, постанови про накладення адміністративного стягнення № 000012 серія ПР ЦМУ, внесені відомості, які не відповідають дійсності, та зазначено, що особу без громадянства ОСОБА_1 виявлено по вул. Привокзальній,3А в м. Біла Церква о 09:15 годині, однак, фактично його затримали о 8:45 годині по вул. Таращанській, 155 в м. Біла Церква. У порушення ст. 217 КУпАП, начальник Білоцерківського район¬ного відділу ЦМУ Державної міграційної служби у місті Києві та Київській об¬ласті ОСОБА_2 розглядала справу про адміністративне правопо¬рушення 31.01.2019 року, після 19.00 год., тобто в позаслужбовий час, адже згідно до інформації з офіційного сайту Державної міграційної служби України Білоце¬рківський РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області працює в четвер з 9.00 до 18.00 год. Також, його піддано адміністративному стяг¬ненню за ч. 1 ст. 203 КупАП у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн., який є макси¬мальним, а відповідачем не взято до уваги, як помякшуючі обставини, що на його утриманні перебуває малолітня донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також те, що він отримує тимчасові доходи, має поганий стан здоровя. Тому, просив скасувати постанову начальника Білоцерківського районного управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 від 31.01.2019 року серії ПР ЦМУ №000012 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, від представника позивача, адвоката ОСОБА_5, до суду подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує та просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач, Начальник Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що учасники справи, відповідно до ст. 268 КАС України, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що згідно із протоколом № 000186 про адміністративне затримання за частиною 2 ст.263 КУпАП, 29.01.2019 року о 09 год. 15 хв. було доставлено у службове приміщення Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3а ОСОБА_1, у звязку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, для зясування причин та обставин правопорушення та умов, що йому сприяли (а.с.7).

31.01.2019 року Державною міграційною Службою України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол №000012 про адміністративне правопорушення (а.с.8), з якого вбачається, що станом на 09 год. 15 хв. 29.01.2019 року в м. Біла Церква, вулиці Привокзальній, 3а було виявлено особу без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

31.01.2019 року начальником Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін, що є порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ч.1 ст.203 КУпАП встановлено відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний протокол складено в порушення вимог ст. 254 КУпАП, а саме пізніше ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне стягнення накладено на позивача у зв'язку з тим, що останній проживав на території України без документів, які надавали б йому право проживання в Україні.

Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється на основі доказів. Зокрема, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою ДМС України було порушено вимоги, передбачені ст. 280 КУпАП, зокрема не з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем не надано належної оцінки обставинам, які мають значення для прийняття обгрунтованого рішення, а саме те, що після першого затримання міграційною службою ОСОБА_1 14.03.2018, на виконання рішення суду від 14.03.2018 його було поміщено з метою ідентифікації особи до Чернігівського ПТПІ терміном на 6 місяців. Тобто, органам державної влади, у т.ч. відповідачу, було достеменно відомо про факт перебування пози¬вача на території України. При цьому, після першого затримання у березні 2018 року позивачем постійно вживалися заходи для отримання документів для за¬конного перебування на території України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.05.2018 ОСОБА_1 направляв звернення до відділів паспортного столу Ріпкинського РС ДМС України Чернігівської області та Білоцерківського РВ УДМС України в Київській області з метою отримання перового паспорту громадянина України; 14.03.2018 року ним було подано до Білоцерківського міськрайонного суду заяву про вста¬новлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року; згідно із свідоцтвом про народження Серії І-ОК №359080, що видане Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.24) ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження України, Київська область, м. Біла Церква.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (а.с.10-11), 14.03.2018 року начальником Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін, що є порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Необхідно зазначити, що відповідно до практики ЕСПЛ, яка вже неодноразово була висловлена у його рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії» та ін., гарантії прав людини передбачені Конвенції щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів («тест Енгеля»).

Таким чином, гарантії, передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Також, позивач в позові посилається на те, що відповідачем в постанові про накладення адміністративного стягнення від 31.01.2019 року відповідач не посилається на жоден документ, згідно якого йому надано повноваження накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 222-2 КУпАП від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства,реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізуй державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до зазначеного суд не вбачає, що постанова від 31.01.2019 року винесена не уповноваженою на це особою.

Також, позивач посилається на те, що постанова від 31.01.2019 року винесена о 19 годині 05 хвилин, тобто в позаслужбовий час, адже згідно до інформації з офіційного сайту Державної міграційної служби України Білоце¬рківський РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області працює в четвер з 9.00 до 18.00 год.

Однак, суд не приймає дані твердження до уваги, оскільки вони не мають суттєвого значення для вирішення питання щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач начальник Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, вимоги зазначені в ухвалі суду від 12.02.2019 року щодо витребування матеріалів справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, за результатами якої винесено постанову серії ПР ЦМУ №000012 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. не виконала, відзив та докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, не подала.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17)

Обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення його прав при накладенні адміністративного стягнення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.1 ст.203, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Білоцерківського районного управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 від 31.01.2019 року серії ПР ЦМУ №000012 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення складено 04.03.2019 року.

СуддяОСОБА_6