Справа № 420/1226/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1226/19
УХВАЛА

04 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суддя дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю субєкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до субєктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення субєкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В позовній заві ОСОБА_1 просить суд: визнати дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області в особі головного державного виконавця Бодрягової Л.B. незаконними; провести списання витрат з єдиного рахунку ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області понесених під час виконавчого провадження № 55945231 витрат у розмірі 3594,78 грн.; стягнути на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. моральної шкоди.

В порушення п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта позивача, його офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; повне найменування відповідача-1, його ідентифікаційний код юридичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи відповідача-2, його відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Також, в порушення п.3 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві не зазначено ціни позову та не надано обґрунтованого розрахунку суми, що стягується.

В порушення п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог до відповідачів.

Крім того, в порушення п.5 ч.5 ст.160 КАС України позивач в позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, однак не зазначив докази, що підтверджують вказані обставини.

В порушення п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, в порушення п.9 ч.5 ст.160 КАС України позивач в позовній заяві належним чином не обґрунтував з посиланнями на норми законодавства, яким чином саме оскаржувані дії відповідача порушують його права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно з ч.4 ст.79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

В порушення вказаних норм позивач до позовної заяви не надав в повному обсязі доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не зазначив про причини, з яких докази не можуть бути подані разом із поданням позовної заяви. Також, позивач не надає доказів, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання цих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених норм позивач не надав належним чином засвідчених копій доказів, що приєднуються до позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя встановив, що до позовної заяви позивач не додав документу про сплату судового збору.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Таким чином, суддя вважає за необхідне надати документ про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.09.2017 року за наслідком вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП інспектором третьої роти Другого батальйону Національної поліції України ОСОБА_3 Управління патрульної поліції м. Одеси було складено постанову серії АР № 633679. Не погоджуюсь із ухваленою постановою, позивач звернувся за захистом своїх порушених та оспорюваних прав до Малиновського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. За результатом розгляду адміністративного позову 14.12.2017 року була ухвалена постанова, якою постанову серії АР № 633679 від 30.09.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 255 гривень визнано незаконною та скасовано, провадження по адміністративній справі закрито відповідно до п.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції м. Одеси звернулось до Одеського апеляційного адміністративного суду із відповідною апеляційною скаргою. За результатом розгляду апеляційної скарги Управління патрульної поліції м. Одеси, колегією суддів Одеського апеляційного адміністративного суду 27 лютого 2018 року було ухвалено постанову, якою постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року по справі № 521/16953/17 було скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Штраф за скоєне адміністративне правопорушення був сплачений ще 14.10.2017 року. Разом з тим, 20.08.2018 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 були винесені: постанова про відкриття виконавчого провадження; постанова про розшук майна боржника, а саме рухоме майно - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT, 2008 р. в. д/н НОМЕР_1. За наслідком винесення вище зазначених постанов 03.10.2018 року сержантом поліції ОСОБА_5 був складений Акт огляду та затримання транспортного засобу, що слугувало підставою для евакуації автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT, 2008 р. в. д/н НОМЕР_1 до спец. майданчику у смт. Любашівка. Позивач стверджує, що безпідставно винесені державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 постанови спричинили не тільки ряд матеріальних збитків повязаних з евакуацією автомобіля та сплати виконавчих зборів та штрафів, але і моральні збитки, адже у той самий час коли його зупинили та вилучили автомобіль він прямував до Києва на дуже важливу зустріч повязану з роботою. Понесені матеріальні збитки є такими, які спричинили шкоду родині, оскільки він має на утриманні доньку-немовля, яка потребує догляду та витрат повязаних із доглядом за дитиною. Позивач вважає, що у звязку з незаконними діями державного виконавця ним безпідставно були понесені витрати у розмірі 3594,78 грн. та завдана моральна шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, в даному випадку про порушення своїх прав позивач дізнався або повинен був дізнатися не пізніше 03.10.2018 року.

При цьому, до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 01.03.2019 року, незважаючи на встановлений законом десятиденний термін на таке оскарження.

Тобто, з сукупного аналізу матеріалів позовної заяви та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суддя зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обовязків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними додатками (документами) для суду та відповідно до кількості учасників справи, а також документу про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.5, 21, 44, 45, 79, 94, 122, 123, 160, 169, 171, 243, 248, 287 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Малиновського відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем. В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Кравченко