Справа № 298/905/18
Суддя: Лютянська М. С.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/905/18
Номер провадження 2-а/298/1/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року смт. Великий ОСОБА_1

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

за участю позивача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_4 до заступника начальника ОСОБА_5 митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_6,та ОСОБА_5 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування позову зазначила, що згідно постанови № 0319/20900/18 від 15 травня 2018 року її визнано винною в порушенні митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. З даною постановою позивачка не згідна вважає її незаконною та такою що винесена всупереч вимогам закону зокрема ст.ст. 486,489 МК України та підлягає скасуванню. При розгляді справи та винесенні постанови її не було належним чином повідомлено, вона не брала участі у розгляді справи.При винесені оскаржуваної постанови не було зясовано обставини не надано їм належної оцінки. Також зазначила, що за період з 14.05.2018 року по 18.05.2018 року вона знаходилась на амбулаторному лікуванні з ГРВІ.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4В зявилася ,позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 митниця ДФС надала відзив на позов в якому зазначила , що позов ОСОБА_4 є необгрунтований зазначене в позові не відповідає дійсності та просить відмовити в позові.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки,дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на позивача ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, за порушення митних правил, що передбачено ч.3 ст. 470 МК України, постанова №0319/20900/18 від 15 травня 2018 року. Постанова мотивована тим, що 14 січня 2018 року близько 11 год. 23 хв. в зону митного контролю митного поста Краковець ОСОБА_5 митниці ДФС в напрямку виїзд з України смугою руху червоний коридор вїхав рейсовий автобус з д.н.з АТ 5593 ВІ, в якому громадянка України ОСОБА_4 слідувала в якості пасажира. В процесі здійснення митних формальностей щодо вказаного транспортного засобу та осіб, що ним переміщувались, шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи ( ЄАІС), на підставі аналізу переміщень за даними Диспетчера зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску та Журналу пунтку пропуску ПІК Інспектор, спрацювання в АСМО Інспектор АСАУР ( коди: 401-1,801-1 По даній особі наявна інформація про ввезення у попередній періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення) було встановлено, що 21.09.2016 року громадянка України ОСОБА_4 ввезла на територію України в митному режимі транзит через митний пост Малий Березний Закарпатської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування марки Renault модель Scenic, VIN №F1JA0G, д.н.з.LU8151L, який зареєстрований на території ОСОБА_7. Згідно даних програмно-інформаційного комплексу Інспектор та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), автомобіль марки Renault модель Scenic, VIN №F1JA0G, д.н.з.LU8151L, з митної території України станом на 14.01.2018 року вивезений не був, у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Таким чином громадянка ОСОБА_4 перевищила більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст. 95 МК України строк доставки товару- транспортного засобу. Даний факт підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0319/20900/18 від 14 січня 2018 року. Також в матеріалах справи є копія пояснення громадянки ОСОБА_4 від 14 січня 2018 року з якого слідує, що вона 21 вересня 2016 року ввезла на митну територію України транспортний засіб марки Renault модель Scenic, VIN №F1JA0G, д.н.з.LU8151L, який зареєстрований на території ОСОБА_7. В режимі транзит через пункт пропуску Малий Березний-Ублястаном на 14.01.2018 року даний транспортний засіб нею не був вивезений за межі митної території України.( копія пояснення а.с.28). Також факт переміщення транспортного засобу громадянкою ОСОБА_4 підтверджується інформацією, отриманою з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан) щодо фактів перетину державного кордону України зазначеним транспортним засобом (копія листа Державної фіскальної служби України від 22.03.2018 року № 8388/7/99-99/20-02-03-17 а.с.27,31).

Статтею 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.1 ст. 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Стаття 529 Митного Кодексу України визначає порядок оскарження постанов у справах про порушення митних правил. Постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 530 Митного кодексу України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.Перевірка законності та обгрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно статті 531Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не про відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, що є підставою для скасування постанови.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 96 КАС України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України зазначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електроні документи (тестові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео, та звукозаписи тощо).

Згідно статті 495Митного кодексу України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з п.1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №67, положення цього розділу застосовуються у випадку, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.2 розділу цього Порядку обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, серед яких злочинні дії третіх осіб. Фактом дії обставин непереборної сили є часткове чи повне пошкодження (зіпсування,знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами що перебувають під митним контролем. Відповідно до п.3 розділу VIII Порядку залежно від характеру обставин непереборної сили документи, підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції. Пунктом 5 Розділу VIII Порядку №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем ( власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутися до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та /або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне ( до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником( особою яка відповідальна за виконання вимог законодавства України за дотримання митного режиму) найближчого митного органу про обставини події.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 470 МК України на підставі положень ст. 460 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, особа зобовязана, окрім надання належних підтверджуючих документів таких обставин, також вчасно ( до закінчення встановленого строку транзитного перевезення)повідомити митний орган про обставини події.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_4 21 вересня 2016 року здійснено вїзд на пункті пропуску ОСОБА_1 перетину державного кордону України транспортним засобом марки Renault модель Scenic, VIN №F1JA0G, д.н.з.LU8151L, цей факт підтверджується за даними журналу пункту пропуску(а.с.27).та (а.с.31). Позивачка ОСОБА_4 взяла на себе відповідальність за дотримання митного режиму. До відповідного митного органу з заявою ОСОБА_4 про інформування обставин події які б звільняли її від адміністративної відповідальності не зверталась..

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що постанова в справі про порушення митних правил № 0319/20900/18 від 15 травня 2018 року складена заступником начальника ОСОБА_5 митниці ДФС є законною та обгрунтованою, а позов ОСОБА_4 безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст. 19,55,62 Конституції України, ст.ст.95,495, ст. 501, 529,530,531Митного кодексу України, ст. ст.8-9 , 72-73,76-77, 79,246, 250 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до заступника начальника ОСОБА_5 митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_6,та ОСОБА_5 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча : Лютянська М.С.