Справа № 320/5562/18(ЗП/0840/178/18)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2019 року м. Дніпросправа № 320/5562/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст рішення складений 27 листопада 2018 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у липні 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року; скасувати рішення № 130/М-7 від 23.06.2018, видане Мелітопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії; зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01.10.2018 перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15 жовтня 2017 року, та пункту 9№ постанови Кабінету Міністрів України.№ 1210, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи (інвалід II групи).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом за № 130/М-7 від 23.06.2018 Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки за документами пенсійної справи останній проходив строкову військову службу у період з 27.04.1976 по 06.05.1978, участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС приймав з 21.07.1986 по 16.09.1986, як військовослужбовець призваний із запасу, тобто не в період проходження дійсної строкової служби, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 59 цього Закону пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що закон виокремлює військовослужбовців, яким встановлено інвалідність у зв'язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Виконання військового обов'язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов'язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов'язків військової служби в особливий період.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 у період з 27.04.1976 по 06.05.1978 проходив дійсну строкову службу.

Як вбачається з військового квитка та архівної довідки № 10304 від 11.06.2004, позивач приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС у період з 21.07.1986 по 16.09.1986.

Таким чином, враховуючи, що під час виконання урядового завдання щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 не перебував на дійсній строковій службі, підстави для перерахунку пенсії із застосуванням ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, що свідчить про правомірність відмови відповідача.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року в адміністративній справі № 320/5562/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 березня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров