Справа № 460/4208/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1462/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кондратьєвої Н.А. в м. Яворові о 14:16 год., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови №29/46-ф/пл. від 27.09.2017 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 7140 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з оскаржуваної постанови вбачається, що під час проведення планової перевірки на об'єкті «Завершення будівництва виробничого корпусу по вул. І. Мазепи, 18 у м. Новояворівську Яворівського району, Львівська область», уході здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, 15.09.2017 було встановлено, що позивач, будучи відповідальною особою за веденням технічного нагляду, веде технічний нагляд на об'єкті будівництва з порушенням вимог законодавства, а саме: не видано приписів (рішень) підряднику щодо усунення (зупинення) виконання будівельних робіт, яке здійснюється за відсутності ведення ним виконавчої документації, в т.ч. не ведеться контроль щодо проміжного прийняття відповідальних конструкцій, журнали оперативного контролю, якості матеріалів, журнал бетонних робіт та своєчасно не прийнято рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення будівництва об'єкта та не повідомлено про це замовника, про зазначене порушення, якщо воно своєчасно не усунуто, чим порушив ч. 4 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п.1 п. 5, п.п.3 5, п.п.1 п. 6, п. 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, п.9.8.2, п. 9.11.2, п. 9.13 ДБН А.3.1.- 5-2009 «Організація будівельного виробництва», діючого на час виконання будівельних робіт та п.4.8. п.7.14, п.8.3, п.8.4.3.3, п. 8.4.3.4, п. 8.4.3.5, п. 8.4.3.6 ДБН А.3.1.-5-2016 «Організація будівельного виробництва». Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 27.09.2017 не було надано жодних документів, що підтверджують невиконання позивачем вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903 та п.9.8.2, п. 9.11.2, п. 9.13 ДБН А.3.1.- 5-2009 «Організація будівельного виробництва». Стосовно п.4.8. п7.14. п.8.3., п.8.4.3.3.п. 8.4.3.4. п. 8.4.3.5. п. 8.4.3.6. ДБН А.3.1.-5-2016 «Організація будівельного виробництва», документ набрав чинності з 01.01.2017, акт приймання-здачі робіт ним підписано 02.11.2016, тобто 02.11.2016 закінчилося виконання обов'язків технічного нагляду Окрім того, направленням для проведення перевірки не передбачено перевірку виконання обов'язків технічного нагляду на об'єкті будівництва. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2018 року відмовлене у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та закрити провадження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що як зазначено в оскаржуваному рішенні, позивач здійснив адміністративне правопорушення в період виконання функцій технічного нагляду з 20.07.2016 по 02.11.2016, тобто його притягнуто до адміністративної відповідальності поза строком, передбаченим ст. 38 КУпАП. Звертає увагу, що 02.11.2016 виконання ним функцій технічного нагляду завершилося, оскільки був підписаний акт приймання-здачі робіт з ведення технічного нагляду, однак в приписі і протоколі йому безпідставно інкримінують порушення норм ДБН, які набрали чинності з 01.01.2017, тобто почали діяти після виконання ним договору.

Відповідача не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційні скарги в межах їх доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що на підставі плану проведення перевірок, наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.12.2016 № 1012 та направлення для планової перевірки від 01.09.2017 № 80/17-пл посадовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України проведено планову перевірку щодо об'єкта будівництва «Завершення будівництва виробничого корпусу по вул. І. Мазепи, 18 у м. Новояворівську Яворівського району, Львівська область».

За результатами перевірки складено: акт перевірки від 15.09.2017 № 80/17-пл, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності перевірки від 15.09.2017 №80/17-пл-1, складений стосовно підрядної організації ТзОВ «АСТЕМ ТРЕЙД»; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.09.2017 №80/17-ил-2, складений стосовно підрядної організації ТзОВ «АСТЕМ ТРЕЙД»; протокол про адміністративне правопорушення від 15.09.2017 №80/17-пл-1, складений стосовно інженера технічного нагляду ОСОБА_2; припис від 15.09.2017 №80/17-пл про зупинення підготовчих та будівельних робіт підрядній організації ТзОВ «АСТЕМ ТРЕЙД»; припис від 15.09.2017 №80/17-пл про зупинення підготовчих та будівельних робіт, виданий замовнику ТзОВ «Українська транспортна група»; припис від 15.09.2017 №80/17-пл про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий інженеру технічного нагляду ОСОБА_2

27 вересня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Романишином А.Р. винесено постанову № 29/46-ф/пл по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96-1 КУпАП та накладено на штраф у розмірі 7140 грн.

Не погодившись з винесеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся в суд з позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перевірки позапланового заходу встановлено, що вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.09.2017 №80/17-пл ОСОБА_2 Георгієвичем виконані, про що представлено підтверджуючі документи, а вказане підтверджує визнання ОСОБА_2 вини у вчиненні правопорушення, виявленого під час здійснення планової перевірки, яка проводилася з 04.09.2017р. по 15.09.2017р., та за яке було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови від 27.09.2017.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 7140 грн.

Частиною 1 статті 246-6 КУпАП встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП застерігає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 7 статті 96-1 КУпАП України встановлює адміністративну відповідальність за здійснення технічного нагляду з порушенням вимог законодавства, що тягне за собою накладення штрафу на особу, яка здійснює технічний нагляд, від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 №208/94-ВР, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об'єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Як наведено вище, 27.09.2017 щодо позивача винесено постанову № 29/46-ф/пл по справі про адміністративне правопорушення відносно та накладено штраф у розмірі 7140 грн.

З вказаної постанови видно, що у ході здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю 15.09.2017 було встановлено, що за відповідальною особою за ведення технічного нагляду ОСОБА_2 на об'єкті будівництва ведеться технічний нагляд з порушенням вимог законодавства, а саме: не видано приписів (рішень) підряднику ТзОВ «Астем Трейд» щодо усунення (зупинення) виконання будівельних робіт, яке здійснюється за відсутності ведення ним відповідно до законодавства виконавчої документації, в тому числі не ведеться контроль щодо проміжного прийняття відповідальних конструкцій, журнали операційного контролю якості матеріалів, журнал бетонних робіт, в таб. 6 не внесено відповідні записи та своєчасно не прийнято рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення будівництва об'єкта та не повідомлено про це замовника про зазначене порушення, якщо воно своєчасно не усунуто, чим порушив ч. 4 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п.1 п. 5, п.п.3 5, п.п.1 п. 6, п. 7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, п.9.8.2.,п. 9.11.2., п. 9.13 ДБН А.3.1.- 5-2009 «Організація будівельного виробництва», діючого на час виконання будівельних робіт та п.4.8. п7.14. п.8.3., п.8.4.3.3.п. 8.4.3.4. п. 8.4.3.5. п. 8.4.3.6. ДБН А.3.1.-5-2016 «Організація будівельного виробництва».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Українська транспортна група» та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір № 69 від 20.07.2016 про виконання функцій технічного нагляду при "Завершення будівництва виробничого корпусу по вул. І. Мазепи, 18, у м. Новояворівськ, Яворівського р-ну, Львівська Область" (Договір № 69), де замовник ТОВ «Українська транспортна група» доручає, а ФОП ОСОБА_2 бере на себе обов'язки щодо виконання функцій технічного нагляду. Згідно п. 5.3 Договору № 69 термін його дії з 20.07.2016 до повного розрахунку Замовника із Виконавцем за виконану роботу. Станом на 01.11.2016 будівельні роботи, передбачені проектом, були завершені. Завершення виконання функцій технічного нагляду підтверджено повним розрахунком по Договору згідно з Актом приймання-здачі робіт з ведення технічного нагляду від 02.11.2016.

Таким чином, з 02 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_2 втратив повноваження на виконання умов Договору № 69, а отже і не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність після вказаної дати.

Як видно з матеріалів справи, планову перевірку щодо об'єкту будівництва: «Завершення будівництва виробничого корпусу - вул. І. Мазепи м. Новояворівськ Яворівський район, Львівська область» проведено в період з 04.09.2017 по 15.09.2017, про що складено акт. За результатами якої складено протокол № 80/17-пл про адміністративне правопорушення. На підставі акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення технічного нагляду з порушенням вимог законодавства (ч. 7 ст. 96-1 КУпАП України).

Враховуючи встановлене, колегія суддів приходить до висновку про закінчення строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, визначеного статтею 38 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, проаналізувавши обставини справи та суть правопорушення, дійшов помилкового висновку про правомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не звернувши уваги на наведене.

З огляду на викладене, відповідачем при накладенні на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу було порушено встановлений двомісячний строк для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова винесена 27.09.2017, а останнє правопорушення могло бути вчинене позивачем 02.11.2016.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Щодо судового збору, то такий, в силу приписів ст.139 КАС України, не належить стягувати з сторін спору.

Керуючись статтями 243, 268, 271, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2018 року у справі № 460/4208/17 та прийняти постанову про задоволення позовних вимог .

Скасування постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 27 вересня 2017 року № 29/46-ф/пл про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 7140 грн та закрити провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 04.03.2019.