Справа № 640/2804/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Київ № 640/2804/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши позовну заяву народного депутата України ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Народний депутат України ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Апарату Верховної Ради України про:

- визнання дій Апарату Верховної Ради України щодо неоднакового (дискримінаційного) застосування норм законодавства України по обліку робочих днів народних депутатів України у період з 30 січня по 3 лютого 2017 року та різного нарахування заробітної плати, - протиправними;

- зобов'язання Апарат Верховної Ради України при обліку робочих днів народних депутатів України і нарахування їм заробітної плати однаково (недискримінаційно) застосувати норми законодавства України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/2804/19 для розгляду й вирішення адміністративної справи визначено суддю Чудак О.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року позовну заяву народного депутата України ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду позивачем до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду подано заяву з обґрунтуванням дотримання строку звернення до суду та лист (депутатське звернення), адресований Голові суду й доведений до відома судді, з пропозицією забезпечити розгляд адміністративного позову народного депутата України ОСОБА_1 складом суду, до якого позивачем не подавалися дисциплінарні скарги до Вищої ради правосуддя.

Так, на думку народного депутата України ОСОБА_1, суддею Чудак О.М. прийнято незаконне й упереджене рішення у справі №826/12642/17, у зв'язку з чим позивачем 01 лютого 2018 року подано скаргу до Вищої ради правосуддя.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно з пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01 січня 2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Враховуючи, що на даний час результати розгляду скарги народного депутата України ОСОБА_1 від 01 лютого 2018 року, поданої до Вищої ради правосуддя, стосовно рішення у справі №826/12642/17, прийнятого суддею Чудак О.М., до відома судді не доводилися, дана справа стосується обставин розглянутих у вказаному судовому рішенні, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об'єктивності за результатами розгляду цієї справи, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву судді Чудак О.М. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від розгляду адміністративної справи №640/2804/19 за позовом народного депутата України ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Передати адміністративну справу №640/2804/19 для розгляду складом суду, визначеним в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак