Справа № 320/5444/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5444/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Панченко Н.Д.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо здійснення перерахунку та виплати позивачеві пенсії з 01.01.2016 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно з Законом України від 23.12.2015 № 900-VІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статтями 51, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 як пенсіонеру органів внутрішніх справ з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та вчинити дії щодо виплати пенсії з 01.01.2016 з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року та задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що не погоджується з порядком виплати залишку нарахованої пенсії, а перерахунок пенсії це не те саме, що її виплата.

20.02.2019 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, та зазначив, що ним здійснено всі необхідні дії для перерахунку пенсії позивача відповідно до положень ст.63 Закону №2262-ХІІ та із дотриманням Порядку №45, проте виплату буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України. Також відповідач зазначив, що порядок виплати перерахованих пенсій врегульовано постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII доповнено ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у наступній редакції: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

На виконання вимог ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988, наказу МВС від 06.04.2016 року № 260 ліквідаційною комісією ГУ МВС в Київській області було видано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №К/6304 від 22.03.2017.

04.08.2018 у зв'язку із встановленням нових розмірів грошового забезпечення, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії позивачу як пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01.01.2016.

04.09.2018 відповідач листом за №2732/Б-01 повідомив позивача, що останньому проведений перерахунок пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Київській області №К/6304 від 22.03.2017. Грошове забезпечення згідно з даною довідкою складає 4128,14 грн. Розмір пенсії відповідно до статті 13 Закону становить 50% грошового забезпечення, а саме, 2064,07 грн.

Крім цього, як вбачається із даної відповіді, суму доплати по перерахунку за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 у розмірі 2448,28 грн. позивач отримав у квітні місяці 2018 року.

Також, відповідач зазначив, що сума у розмірі 20041,52 грн. за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачена з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, починаючи з 01.01.2019.

При цьому, жодного правого обґрунтування та доказів як щодо невірного проведення відповідачем розрахунку нарахованої суми пенсійного забезпечення так і доказів скасування довідки, на підставі якої відповідачем був здійснений перерахунок, суду не надано.

Як вбачається із змісту позовної заяви та апеляційної скарги, позивач не погоджується безпосередньо з порядком виплати залишку нарахованої пенсії, а вважаючи своє соціальне право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, станом на день звернення до суду позивач був обізнаний про те, що йому здійснено перерахунок пенсії та проведено частково її виплату.

Щодо іншої частини несплаченої пенсії, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 частину четверту статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII викладено у новій редакції: "Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України <…>"

Так, 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103), у період дії якої позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається у даній справі.

Зазначеною постановою були внесені зміни, зокрема і до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), який викладено у новій редакції: "Пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Колегія суддів зазначає, що Постанова № 103 не позбавляє позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та права на виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, а лише визначає особливий порядок виплати заборгованості, що виникла з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (включно) у зв'язку із таким перерахунком.

На цьому ж наголосив Верховний Суд в ухвалі від 02 травня 2018 року по справі № 818/1076/18, зазначивши, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону № 2262-XII та Постанови № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За змістом частини першої статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Крім того, оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не відмовився від взятого Державою зобов'язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв'язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, то суд апеляційної інстанції вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Уряду, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п. 2, 3 ст. 116).

Таким чином, норми чинного законодавства України та судова практика Європейського суду з прав людини допускають зміну Урядом механізму реалізації соціально-економічних прав громадян за умови збереження таких прав.

За таких обставин, оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не скасовував (а навпаки підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії), а виключно змінив механізм реалізації цих прав (встановив особливий порядок виплати заборгованості перерахованої пенсії), то вказане рішення Уряду підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, який відповідачем і був здійснений.

Проте, пенсія у перерахованому розмірі має виплачуватися позивачу у загальному порядку з 01 січня 2018 року, а заборгованість, що виникла за 01 січня 2016 року - 31 грудня 2017 року, буде виплачуватись у порядку, встановленому абзацами третім-четвертим пункту 3 Постанови № 103, тобто починаючи з 01 січня 2019 року.

Відтак, оскільки виплата перерахованої позивачу пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року буде здійснена починаючи з 01 січня 2019 року, то на час прийняття рішення судом першої інстанції права позивача в цій частині не були порушені, а суд у даному випадку був позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

При цьому, матеріали справи не спростувань тверджень відповідача про те, що ним виплачено позивачеві пенсію у перерахованому розмірі, починаючи з 01.01.2018 по 30.04.2018 включно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо доводів апеляційної скарги та необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у рішенні від 15.02.2018 по зразковій справі № 820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку Верховний Суд висловив позицію про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції наголошує на тому, що Верховний Суд у даній зразковій справі надав оцінку виключно праву на перерахунок пенсії та даті, з якої такий перерахунок має здійснюватися.

Верховний Суд у рішенні від 15.02.2018 по зразковій справі № 820/6514/17 не надавав оцінку порядку виплати перерахованої пенсії. Крім того, змінилося саме правове регулювання цього питання після прийняття Верховним Судом зазначеного вище рішення.

Так, 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103), у період дії якої позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається у даній справі.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачами в даному випадку виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

О.О. Беспалов