Справа № 520/742/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. № 520/742/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ( ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України) - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" до ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України , Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України, треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, з урахуванням уточнень, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив про невиконання суб'єктами владних повноважень передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" у розмірі 582 210 572,11 ( п'ятсот вісімдесят два мільйони двісті десять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні одинадцять копійок) гривень.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити , посилаючись на наведені у ньому доводи.

Представник відповідача ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з огляду на доводи наданого суду відзиву на позов, в контексті того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та строк, встановлений ст. 43 ПК України , що зумовлює відсутність підстав для складання висновку.

Крім того, представник зазначеного відповідача вказував, що факт надміру сплаченого податку на прибуток не підтверджено документально, оскільки на заявах пробивача про повернення надміру сплачених сум податку відсутній штамп контролюючого органу та номер вхідної кореспонденції, як того вимагав п.3.3 Типової інструкції з діловодства в органах державної податкової служби України, яка затверджена Наказом ДПА України від 01.07.1998 р. № 315( діяла в 2013 році). Також, зазначений представник вказував, що в ІС "Податковий блок" відсутні дані податкового обліку за попередні періоди (дані до 01.01.2013 р.), що унеможливлює встановлення факту наявності/відсутності переплати та перерахування платником коштів в бюджет за 2008-2012 р. Також, як вказував представник відповідача, подані позивачем документи на підтвердження факту переплати у 2008-2012 роках були частково спрямовані на погашення розстрочених зобов'язань та погашення штрафних санкцій, що свідчить про те, що фінансовий стан позивача не дозволяв йому своєчасно та в повному обсязі сплачувати зобов'язання, тим паче, мати переплату. З огляду на вищенаведене, відповідач вважав, що не є можливим визначити правомірність виникнення переплати у позивача з податку на прибуток у сумі 582210572,11 грн. за декларацією 2008 року та сплати у 2011-2012 роках. Крім того, представник відповідача акцентував увагу, що сама про собі наявність сплати певної суми шляхом перерахування до бюджету ще не свідчить про факт виникнення надміру сплаченого податку, оскільки відсутнє відображення подальшого напряму за яким відбувалось погашення зобов'язань: в рахунок сплати поточних платежів, погашення боргу, збільшення переплати.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відсутність штампів вхідної кореспонденції на заявах про повернення надміру сплаченого податку на прибуток не свідчить про недоказаність надміру сплачених сум, а лише підтверджує порушення вимог інструкції з діловодства працівниками податкового органу. З приводу платежів за напрямами сплати розстрочених сум зобов'язань та штрафів, позивач вказував, що такі не увійшли до сум переплати, з приводу повернення якої подано позов.

Представник відповідача - Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи без його присутності та відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Від представника третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області надійшла письмова позиція у вигляді відзиву, в якому зазначений представник просив у задоволенні позову відмовити з огляду на той факт, що відповідні дії повинні наразі вчинятись належним територіальним казначейським органом, яким не є Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу без зазначених представників.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" ( надалі - ПАТ "АМК") є юридичною особою, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований за адресою: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, будинок 20А (а.с. 23-24).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, позивач є платником податку на прибуток на загальних підставах, перебував за основним місцем обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС, а в подальшому, позивача переведено на облік до Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС, що підтверджується СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС у листі " Щодо формування та передачі справ платників" від 19.09.2016 № 4397/7/28-05-10 (а.с.69-70). Харківське управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС є структурним підрозділом контролюючого органу ОСОБА_2 великих платників податків ДФС.

З пояснень представника позивача, листа Державної казначейської служби України від 23.01.2019 року № 18-08-06/1531 щодо переліку платежів ПАТ "АМК" зі сплати авансових внесків з податку на прибуток за 2008-2012 р. ( а.с.34-38), декларації позивача за 2008 рік ( а.с.79-80) судом встановлено наступне.

Так, представник позивача зазначав, що ТОВ "АМК" має надмірі сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 582210572,11 гривень.

З акту звірки № 1325-07 від 15.09.2016 року, підписаного позивачем з СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС встановлено наявність позитивного сальдо розрахунків в сумі 582210572,11грн. станом з 01.01.2016 до 31.08.2016 по податку на прибуток приватних підприємств, код 11021000 (а.с.14).

Так, представник позивача зазначав, що ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» протягом 2008 року, вів прибуткову діяльність та перераховував авансові платежі з податку на прибуток до грудня 2008 року, проте, у звязку з початком фінансової кризи, яка розпочалася в серпні 2008 року, підприємство отримало збитки в 4 кварталі 2008 року, в результаті чого на момент подачі декларації на прибуток за 2008 рік, по особовому рахунку виникла переплата з податку на прибуток у розмірі 363 101 226,00 гривень,

Зазначене відображено у рядку №16 декларації з податку на прибуток підприємства за 2008 рік, яка була подана до контролюючого органу.

Присутніми у судовому засіданні представниками сторін не заперечувалось, що під час здійсненні своєї господарської діяльності у 2008 році, підприємство позивача звернулося до податкового органу для розстрочення податкового зобовязання зі сплати податку на прибуток.

Так, згідно норм законодавства, яке діяло протягом 2008 року, позивач звернувся до Державної податкової адміністрації України із заявою про розстрочення податкових зобовязань зі сплати авансових платежів з податку на прибуток. Рішенням Державної податкової адміністрації України № 147 від 19.11.2008 року, підприємству було надано розстрочення податкових зобовязань по сплаті авансових платежів з податку на прибуток за 3 квартал 2008 року.

Таким чином зобовязання зі сплати авансових платежів, підприємство позивача здійснювало оплатами в період з 28 листопада 2008 року по 30 грудня 2018 року, що також підтверджується переліком платежів наданому в листі від Державної казначейської служби України № 18-08-06/1531 від 23.01.2019 року, а саме: 28.11.2008 року, 50042000,00 гривень, в якості дострокового погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №417; 28.11.2008 року, 57165000,00 гривень, в якості дострокового погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №179; 28.11.2008 року, 34293000,00 гривень, в якості дострокового погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №25073; 30.12.2008 року, 29817229,00 гривень, в якості погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №446; 30.12.2008 року, 47569443,00 гривень, в якості погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №447; 30.12.2008 року, 64113328,00 гривень, в якості погашення розстроченого податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №445.

Крім того, в зазначеному переліку платежів від Державної казначейської служби України, наявна оплата з призначенням «оплата по податку на прибуток», а саме:19.08.2008 року, 105038406,00 гривень, в якості податку на прибуток за 1 півріччя 2008 року, платіжне доручення №17735;19.11.2008 року, 32489477,00 гривень, в якості податку на прибуток за 3 квартал 2008 року, платіжне доручення №16.

Як вказував представник позивача, під час формування вище вказаних платежів, було допущено технічну помилку під час зазначення призначення платежу, оскільки вище вказані платежі були призначені для сплати авансу з податку на прибуток за перше півріччя 2008 року та за 3 квартал 2008 року, які фактично є частиною переплати з авансових платежів з податку на прибуток за 2008 рік, сума якої зазначена в декларації з податку на прибуток підприємства за 2008 рік.

Зазначене підтверджується актом звірки № 1325-07 від 15.09.2016 року.

Судом встановлено на підтвердження перерахування авансових платежів з податку на прибуток в період з 2010 року по 2012 рік, що, крім платіжних доручень, про які містяться дані в банківських виписках ( а.с.16-20), Державною казначейською службою України підтверджено факт перерахування авансових платежів з податку на прибуток в період з 2010 року по 2012 рік, які підлягають поверненню, а саме:24.09.2010 року 15000000,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 3 квартал 2010 року, платіжне доручення №9569; 29.09.2010 року 10000000,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 3 квартал 2010 року, платіжне доручення №9856; 17.11.2011 року 3000000,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 4 квартал 2011 року, платіжне доручення №14019; 19.01.2012 року 4000000,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 1 квартал 2012 року, платіжне доручення №955; 17.08.2012 року 80517122,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 3 квартал 2012 року, платіжне доручення №5219; 21.09.2012 року, 47658643,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 3 квартал 2012 року, платіжне доручення №5489; 31.10.2012 року, 80114853,00 гривень, в якості авансового внеску з податку на прибуток за 4 квартал 2012 року, платіжне доручення №3052.

Таким чином, судом встановлено, що позивач має переплату по сплаті податку на прибуток в розмірі 582210572,11 гривень, яка виникла в наступні періоди: згідно податкової декларації за 2008 рік сума переплати складає 363099832,11грн; 24.09.2010 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за ІІІ квартал 2010 року в сумі 25000000,00грн; 17.11.2011 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за ІV квартал 2011 року в сумі 3000000,00грн; 19.01.2012 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за І квартал 2012 року в сумі 4000000,00грн ; 17.08.2012 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за ІІІ квартал 2012 року в сумі 80517122,00грн; 21.09.2012 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за ІІІ квартал 2012 року в сумі 47658643,00грн; 31.10.2012 року виникла переплата при сплаті авансового внеску з податку на прибуток за ІV квартал 2012 року в сумі 80 114 853,00грн.

В серпні 2013 року, було зменшено переплату з податку на прибуток на суму 21179538,00 гривень, в рахунок погашення податку на додану вартість.

З перерахованих авансових внесків з податку на прибуток, залишилася не покритою податковими зобовязаннями сума у розмірі 582210572,11 гривень.

17.11.2011 позивач звернувся до СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС із заявою №047/11-254 про повернення надміру сплачених коштів в сумі 363099832,11грн (а.с. 4)

Така заява стосувалась переплати по податку на прибуток згідно податкової декларації за 2008 рік.

Відповідь на таку заяву СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС не надана, висновок про повернення надміру сплачених коштів не підготовлений. При цьому податковий борг у платника податків у відповідний період був відсутній. Доказів протилежного суду не надано.

29.05.2012 позивач звернувся до СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС із заявою №047/07-125 про повернення надміру сплачених коштів в сумі 395099832,11грн (а.с. 12).

Така заява стосувалась переплати по податку на прибуток згідно податкової декларації за 2008 рік (повторно), переплати авансових внесків з податку на прибуток за ІІІ квартал 2010 року, ІV квартал 2011 року, І квартал 2012 року.

Відповідь на таку заяву СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС не надана, висновок про повернення надміру сплачених коштів не підготовлений. При цьому податковий борг у платника податків у відповідний період був відсутній. Доказів протилежного суду не надано.

04.03.2013 позивач звернувся до СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС із заявою №047/03-35 про повернення надміру сплачених коштів в сумі 208290278,11грн (а.с. 13),

Така заява стосувалась переплати авансових внесків з податку на прибуток за ІІІ та ІV квартал 2012 року.

Відповідь на таку заяву СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС не надана, висновок про повернення надміру сплачених коштів не підготовлений. При цьому податковий борг у платника податків у відповідний період був відсутній. Доказів протилежного суду не надано.

Досліджуючи вказані заяви, суд вказує, що в них вказаний напрямок повернення грошових коштів - на поточний рахунок позивача в установі банку, а самі заяви були подані в межах 1 095 днів від дня виникнення надміру сплаченого грошового зобов'язання.

Доказів проведення СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС перевірок податкової звітності позивача за 2008-2012 роки, за результатами яких податкові зобов'язання позивача за вказаний період збільшувались, відповідачем не надано, будь-яких рішень про збільшення податкових зобов'язань позивача за 2008-2012 роки , уточнюючі розрахунки від позивача щодо збільшення податкових зобов'язань за 2008-2012 роки на суму 582210572,11грн. не подавались.

Таким чином, СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС , як податковим органом, де перебував на обліку позивач, не було виконано обов'язку зі складання висновку про повернення позивачеві надміру сплачених зобов'язань, а тому останній, захищаючи своє відповідне право, звернувся до суду з даним позовом ( з урахуванням уточнень) у тому суб'єктному складі сторін, які наразі мають повноваження відновити такі права.

По суті позову суд зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами» (діяв до 01.01.2011 року), податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України; податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання ( ст.1 зазначеного Закону).

Відповідно до п. 14.1.1. вказаного Закону, розстроченням податкових зобов'язань є надання платнику податків бюджетного кредиту на основну суму його податкових зобов'язань без урахування сум пені під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеної згідно з пунктом 16.4 статті 16 цього Закону.

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, відповідно до пункту 43.1 якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми П. 43.3. ПК України.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПК України ( в редакції, яка була чинна на момент подання позивачем заяв про повернення надміру сплачених коштів) платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п.43.5 ст. 43 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на час звернення позивача з заявами до контролюючого органу) контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6. ст.43 ПК України).

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182) (далі Порядок № 787), який визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (пункт 2 Порядку № 787).

Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань затверджено наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 1146, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124 (далі - Порядок № 1146, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),

Пунктом 7 Порядку № 1146 визначено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку

Пунктом 6 Порядку № 1146 передбачено, що у заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються:1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з iнших платежiв, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно вiд виду бюджету; 3) готiвкою за чеком у разi вiдсутностi у платника податкiв рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового звязку; 6) для подальших розрахункiв як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з облiку коштiв забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банкiвський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Відповідно до п. 8 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України було подано відповідні заяви до контролюючого органу, де він перебував в минулому у строк, передбачений законом, однак останній, в свою чергу, не вчинив дій, передбачених даною нормою, з підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судом досліджено подання позивачем до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів від 06.07.2017 року № 07-77, отриманого 06.07.2017 року, відповідно до підпункту 38.11. пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (а.с. 63-68). Таким повідомленням позивач повідомив контролюючий орган про неможливість предявлення первинних документів за періоди, що передували 31.12.2015 року, у звязку із тим, що такі документи перебувають на тимчасово окупованій території в м. Алчевськ Луганської області та не можуть бути вивезені без ризику для життя та здоровя платника податків (його співробітників).

З приводу захоплення документації та матеріальних активів позивача, ним подано відповідну заяву до органу поліції про вчинене кримінальне правопорушення та відповідні відомості внесено до ЄРДР шляхом приєднання до кримінального провадження № 0000247 ( а.с.25-27).

Слід зазначити, що переведення позивача на облік до відповідного контролюючого органу у м. Харків було здійснено у відповідності до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (далі Порядок №422).

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (розділ І Порядку №422).

У день взяття на облік платника податків в органі ДФС за новим місцезнаходженням (місцем проживання) або після закінчення поточного бюджетного періоду (для юридичних осіб, які після зміни місцезнаходження повинні сплачувати визначені законодавством податки і збори за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного року) відбувається автоматична передача ІКП з попереднього місця обліку платника шляхом зміни реквізитів ІКП в частині кодів областей (ОСОБА_4 Крим, області, міста Київ та Севастополь), району відповідно до нового місця обліку платника з фіксацією події в реєстрі передачі ІКП між органами ДФС. За новим місцем обліку платника отримані ІКП відображаються в реєстрі отриманих ІКП (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 422).

Таким чином, інтегровані картки платників податків передаються в електронному вигляді та обліковуються за новим місцем обслуговування.

Суд вказує, що внаслідок відсутності оригіналів документів, копії яких додані позивачем до позову, відповідач - ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України, вказував про неможливість підтвердження переплати.

Крім того, таку неможливість зазначений відповідач обґрунтовував відсутністю даних про подальший рух коштів та відсутністю в ІС "Податковий блок" дані податкового обліку за попередні періоди ( дані до 01.01.2013 р.).

У свою чергу, виходячи з наведеного вище суд відхиляє відповідну позицію про неможливість відповідати за обставинами, які виникли до переведення позивача на облік до Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС.

Позивачем надано до справи належні докази щодо наявності переплати, як то лист Державної казначейської служби України від 23.01.2019 року № 18-08-06/1531 щодо переліку платежів ПАТ "АМК" зі сплати авансових внесків з податку на прибуток за 2008-2012 р., банківські виписки, копії декларації позивача за 2008 рік, заяв про повернення №047/11-254 від 17.11.2011 року, №047/07-125 від 29.05.2012 року, №047/03-35 від 04.03.2013 та акту звірки між ПАТ "АМК" та податковим органом №1325-07 від 15.09.2016 року

Ухвалою від 15.02.2019 року було витребувано у позивача оригінали заяв №047/11-254 від 17.11.2011 року, №047/07-125 від 29.05.2012 року, №047/03-35 від 04.03.2013 року, акту звірки між ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" та податковим органом №1325-07 від 15.09.2016 року, декларації з податку на прибуток підприємства за 2008 рік, яка заповнена 09.02.2009 року та у Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області - дані з банківських виписок за період 2008-2012рр. щодо повернення з бюджету сум з податку на прибуток за кодом бюджетної класифікації 11021000 на рахунок ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", а також дані щодо здійснених спрямувань (перекид) помилково та/або надміру сплачених сум податку прибуток в рахунок сплати інших платежів по цьому ж платнику за вказаний період.

Позивач повідомив суд щодо неможливості надання оригіналів заяв та акту, оскільки такі були втрачені внаслідок подій, з приводу яких подано повідомлення про неможливість вивезення первинних документів від 06.07.2017 року № 07-77. При цьому дійсно, в додатку до повідомлення такі відсутні, проте, зазначене невключення цих документів обумовлено великим обсягом втрачених документів та неможливістю, в зв'язку з цим, описати кожен з них окремо.

Оригінал вищевказаної декларації також позивачем не надано, внаслідок того, що вона знищена, про що надано акт № 8 від 01.07.2012 року про виділення до знищення документів, які не підлягають зберіганню.

Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області з приводу надання даних з банківських виписок за період 2008-2012рр. щодо повернення з бюджету сум з податку на прибуток за кодом бюджетної класифікації 11021000 на рахунок ПАТ "АМК", а також даних щодо здійснених спрямувань (перекид) помилково та/або надміру сплачених сум податку прибуток в рахунок сплати інших платежів по цьому ж платнику за вказаний період вказало про неможливість вчинення таких дій внаслідок відсутності необхідного програмного забезпечення та спрямувало такий на розгляд Казначейства України, відповіді з якого, станом на 26.02.2019 року не отримано.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України що в ІС "Податковий блок" відсутні дані податкового обліку за попередні періоди ( дані до 01.01.2013 р.), що унеможливлює встановлення факту наявності/відсутності переплати та перерахування платником коштів в бюджет за 2008-2012 р. не підтверджені відповідачем належними доказами. З цього приводу суд зазначає, що у разі відсутності факту переплати, у свою чергу не було б підписано ПАТ "АМК" та СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС акт звірки № 1325-07 від 15.09.2016 року про наявність позитивного сальдо розрахунків в сумі 582210572,11грн. станом з 01.01.2016 до 31.08.2016 по податку на прибуток приватних підприємств, код 11021000 .

Посилання вищеназваного представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду та строку, встановленого ст. 43 ПК України, суд вважає безпідставними.

Щодо строків звернення до суду, судом вже було надано оцінку зазначеному в ухвалі від 15.02.2019 року, якою, серед іншого, було постановлено поновити позивачу строк звернення до суду.

Щодо строків, встановлених ст. 43 ПК України, розглядом справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було такі дотримано, виходячи з того, що заяви про повернення надміру сплаченого податку на прибуток позивачем подано до СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС в межах строку 1095 днів від дня виникнення такого.

Посилання вищеназваного представника відповідача про те, що факт надміру сплаченого податку на прибуток не підтверджено документально, оскільки на заявах пробивача про повернення надміру сплачених сум податку відсутній штамп контролюючого органу та номер вхідної кореспонденції, як того вимагав п.3.3 Типової інструкції з діловодства в органах державної податкової служби України, яка затверджена Наказом ДПА України від 01.07.1998 р. № 315( діяла в 2013 році) суд вважає безпідставними.

Так, досліджуючи заяви №047/11-254 від 17.11.2011 року, №047/07-125 від 29.05.2012 року, №047/03-35 від 04.03.2013 року судом встановлено відсутність штампу контролюючого органу та номеру вхідної кореспонденції та наявність відмітки про отримання таких посадовою особою СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС з проставлянням дати та підпису про отримання.

Проте, зазначене лише свідчить про недотримання вищевказаними особами СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС вимог вищевказаної інструкції.

Посилання відповідача, що фінансовий стан позивача не дозволяв йому своєчасно та в повному обсязі сплачувати зобов'язання, тим паче, мати переплату, через наявність сплати у позовному періоді коштів в рахунок погашення розстрочених зобов'язань та штрафних санкцій спростований в ході розгляду справи встановленими судом обставинами, які описані в мотивувальній частині зазначеного рішення.

Посилання відповідача що сама про собі наявність сплати певної суми шляхом перерахування до бюджету ще не свідчить про факт виникнення надміру сплаченого податку, оскільки відсутнє відображення подальшого напряму за яким відбувалось погашення зобов'язань: в рахунок сплати поточних платежів, погашення боргу, збільшення переплати, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Так, як вже зазначено вище, відповідні відомості було витребувано судом з казначейського органу та таким повідомлено про неможливість надання такої інформації, у свою чергу, зібраними у сукупності по справі доказами підтверджено наявність факту виникнення надміру сплаченого податку.

З приводу платежів за напрямами сплати розстрочених сум зобов'язань та штрафів, судом встановлено, що такі не увійшли до сум переплати, з приводу повернення якої подано позов.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України, про відмову в допуску посадовців Харківського управління офісу до проведення перевірки, якою можливо б було встановити дійсність обставин у правовідносинах, з приводу яких подано позов, суд зазначає, що розглядом справи доведено та матеріалами підтверджено наявність факту переплати, крім того, актуальність зазначеного, виходячи з періоду подання позивачем заяв про повернення надміру сплачених коштів мала місце з боку саме СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС, проте, як вже зазначалось вище, доказів проведення СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС перевірок податкової звітності позивача за 2008-2012 роки, за результатами яких податкові зобов'язання позивача за вказаний період збільшувались, суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

В ході розгляду справи встановлена бездіяльність СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС (наразі вказаний податковий орган реорганізовано), яка мала характер тривалого в часі невиконання вимог імперативної правової норми, невиконання обов'язків, передбачених Податковим кодексом України триваючого порушення прав та інтересів позивача, яким, у свою чергу, дуло дотримано всіх процедур, задля повернення сум надміру сплачених зобов'язань.

Таким чином, відновлення порушених прав позивача суд, виходячи з поточних обставин, вбачає шляхом зобов'язання ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення Публічному акціонерному товариству "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 582210572,11 грн. ( п'ятсот вісімдесят два мільйони двісті десять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні 11 копійок) та направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві для виконання шляхом повернення коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду в справах аналогічної категорії, зокрема, постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 02 жовтня 2018 року у справі №826/18464/16; постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №804/67/17.

При цьому, суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як наголосив Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2014 у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов'язки (див., серед багатьох інших органів влади, «Колишній король Греції та інші проти Греції» [GC], заяви №25701/94, §§79 і 82, ЄСПЛ 2000-XII).

У решті позову, а саме, щодо визнання протиправною бездіяльності Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України, яка виразилася у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств ПАТ "АМК" у розмірі 582210572,11 гривень суд відмовляє, оскільки розглядом справи встановлено таку саме з боку того контролюючого органу, до якого звертався з заявами позивач.

Доводи третьої особи - ГУ ДКСУ в Луганській області, про неналежність вчинення ним дій щодо виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету, які покладені в основу позиції заперечення проти позову є неактуальними, оскільки належним органом, який повинен підготувати висновок про повернення надміру сплачених сум є ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України, а тому, виконання цього висновку повинно бути здійснено Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Прохання позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов'язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Вілєсова, б.20А,м.Сєверодонецьк,Луганська область,93400, ) до ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, буд. 11Г,м. Київ,04119, ) , Харківського управління ОСОБА_2 великих платників податків ДФС України (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) , треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області (93405, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний,59, ), Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (, 01601, м. Київ, вул. Терещенківська,11А) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення Публічному акціонерному товариству "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 582210572,11 грн. ( п'ятсот вісімдесят два мільйони двісті десять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні 11 копійок) та направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві для виконання шляхом повернення коштів з відповідного бюджету.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, буд. 11Г,м. Київ,04119, ) на користь Публічного акціонерного товариства "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Вілєсова, б.20А,м.Сєверодонецьк,Луганська область,93400, ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.