Справа № 815/5600/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/5600/17

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018р. по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Юженергоавтоматика» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2017 року №, №, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017р. ПП «Юженергоавтоматика» звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення:

- за № від 16.06.2017р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 188 813грн. (податкове зобов'язання 951 050грн., штрафні (фінансові) санкції 237 763грн.);

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 687 132грн. (податкове зобов'язання 1 443 688грн. штрафні санкції 243 444грн.).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 26.04.2017р. по 13.05.2017р. посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну планову перевірку ТОВ «Юженергоавтоматика» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2014р. по 31.12.2016р., тривалістю 10 робочих днів з 26.04.2017р., за результатами якої складено акт перевірки за №451/15-32-14-03/30248658 від 26.05.2017р., у висновках якого встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1. ст.14, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, п.п.139.1 ст.139 ПКУ, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 1 443 688грн. та встановлено порушення п.198.3, п.198.5 ст.198 ПКУ, в результаті чого занижений податок на додану вартість на суму 1 000 790,59грн..

На підставі вказаних висновків, 16.06.2017р. ГУ ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 188 813грн. (податкове зобов'язання 951 050грн., штрафні (фінансові) санкції 237 763грн.);

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 687 132грн. (податкове зобов'язання 1 443 688грн. штрафні санкції 243 444 грн.).

Позивач оскаржив прийняті податкові повідомлення - рішення в адміністративному порядку, однак ДФС України вказану скаргу залишено без задоволення.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та незаконними, оскільки податковим органом не надана належну оцінку представленим первинним документам податкового та бухгалтерського обліку, та не враховано пояснення керівництва підприємства щодо реальності господарських операцій з контрагентами.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16.06.2017р. № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 188 813грн. (податкове зобов'язання 951 050,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 237 763,00 гри.); № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 687 132грн. (податкове зобов'язання 1 443 688грн. штрафні санкції 243 444грн.).

Стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» судові витрати у сумі 43 139,44грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані рішення діяв з порушенням норм податкового законодавства України, оскільки належним чином не врахував представлені первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, чим порушив права позивача.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» зареєстровано 10.12.1998р.. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби з 14.12.1998р., є платником ПДВ (т.1 а.с.40-56).

У квітні 2017р. ГУ ДФС прийнятий наказ «Про проведення документальної планової перевірки ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА»» за №1021, у відповідності до якого вирішено провести документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2014р. по 31.12.2016р., тривалістю 10 робочих днів з 26.04.2017р. (т.1 а.с.57). Термін перевірки продовжений наказом за №1422 від 13.05.2017р. (т.1 а.с.58).

На підставі вищевказаного наказу, податковим органом з 26.04.2017р. по 13.05.2017р. проведено документальну планову перевірку ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2014р. по 31.12.2016р., за результатами якої 26.05.2017р. складено акт перевірки за №451/15-32-14-03/30248658, у висновках якого встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1. ст.14, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, п.п.139.1 ст.139 ПКУ, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 1 443 688грн. та встановлено порушення п.198.3, п.198.5 ст.198 ПКУ, в результаті чого занижений податок на додану вартість на суму 1 000 790,59грн..

На підставі встановлених порушень, податковим органом 16.06.2017р. прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 188 813грн. (податкове зобов'язання 951 050грн., штрафні (фінансові) санкції 237 763грн.);

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 687 132грн. (податкове зобов'язання 1 443 688грн. штрафні санкції 243 444грн.) (т.2 а.с.44-46).

В подальшому, ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» оскаржив прийняті податкові повідомлення - рішення від 16.06.2017р. в адміністративному порядку, однак рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 21.08.2017р. скарга залишена без задоволення (т.2 а.с.47-58).

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень податкового органу, які позивач просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями ст.134 ПКУ встановлено, що об'єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що а ні у висновку Акту перевірки, а ні в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях при посиланні на порушення позивачем п.138.2 ст.138, п.п.139.1 ст.139 ПКУ не зазначено у якій редакції контролюючим органом застосовані вказані норми.

Виходячи зі змісту Акту перевірки вказані норми застосовані в редакції до 1.01.2015р. по господарським відносинам позивача з контрагентами до 1.01.2015р..

Пунктом 138.2 ст.138 ПКУ у зазначеній редакції було встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПКУ витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Приписами п.198.3 ст.193 ПКУ щодо формування податкового кредиту встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПКУ платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1.07.2015р., - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: - в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; - в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.197.1.28 п.197.1 ст.197цього Кодексу та операцій, передбачених п. 197.11 ст.197 цього Кодексу); - в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; - в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п.189.9 ст.189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту перевірки, що під час перевірки було встановлено завищення витрат за період з 1.01.2014р. по 31.12.2014р. на суму 2 532 820,82грн. по семи контрагентам: ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ; ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СТАР»; ТОВ «АЙТКОМ»; ТОВ «ЕКСПО-ПАСАЖ», ТОВ «ПАРУС-2014», ТОВ «ТЕХНОМАШ»; ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2000», а також завищення витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування при обчисленні об'єкта оподаткування за період з 1.01.2015р. по 31.12.2016р. на 5 487 669грн. по контрагентам ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ; ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2000»; ТОВ «АДІСА»; ТОВ «ТЕХІНФО»; ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО»; ТОВ «СІТІПРАЙС»; ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО», а також ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; ОСОБА_5

За результатами дослідження перевіряючими наданих до перевірки документів в Акті перевірки щодо кожного контрагента зазначено, що господарські операції відображені у бухгалтерському обліку позивача за відповідний період по рахунку №631; включено до собівартості відповідними бухгалтерськими проводками; розрахунки здійснені на підставі виставлених рахунків, платіжних доручень, оригінали яких надані в ході перевірки. Також в Акті перевірки не заперечується, що суму ПДВ по податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, податкові накладні пройшли реєстрацію в ЄРПН та сума податкового кредиту відповідає податковій декларації з ПДВ за відповідний період та відповідає бухгалтерському обліку.

Дослідивши акт перевірки, апеляційний суд зазначає, що контролюючий орган фактично не встановили дефектності первинних документів, які були надані перевіряючим на підтвердження господарських операцій та відповідно достовірності даних бухгалтерського обліку, їх невідповідності вимогам законодавства щодо первинних документів, за виключенням деяких актів виконаних робіт по господарським операціям позивача з ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ, та з ФОП, які на думку податкового органу мають невідповідність кількості об'єктів обслуговування з кількістю об'єктів виконаних робіт.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що між ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» та ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ укладено договори від 22.07.2014р. за №21, від 5.01.2015р. за №1, від 29.05.2014р. за №11, від 28.07.2014р. за №12, від 26.09.2014р. за №13, від 17.11.2014р. за №15, від 5.01.2015р. за №2, від 5.02.2015р. за №3, від 16.03.2015р. за №4, від 5.05.2015р. за №6, які відповідають вимогам законодавства.

Як вбачається із наданих копій первинних документів умови вказаних договорів виконані сторонами у повному обсязі.

Як вбачається із актів виконаних робіт та додатків до них, що контролюючим органом ототожнено кількість найменувань об'єктів (кому надані послуги) із кількістю самих об'єктів, на яких субпідрядник ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ за замовленням ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» виконував роботи з технічного контролю роботи вимірювальних комплексів «Флоутек-ТМ» за допомогою модемного зв'язку.

Апеляційний суд зазначає, що аналогічні невідповідності в актах виконаних робіт зазначені в акті перевірки стосовно взаємовідносин ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» з фізичними особами-підприємцями. Фактично ДФС не чітко не встановлено в акті перевірки наявність порушень щодо виконання робіт на конкретних об'єктах з їх технічного обслуговування. Будь-яких інших порушень щодо відображення в бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій ПП «ЮЖЕНЕРГОАВТОМАТИКА» з фізичними особами-підприємцями в акті перевірки не зазначено, а твердження в акті перевірки про неможливість підтвердження господарських операцій не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015р. за №727 (надалі - Порядок №727), згідно із п.5 розділу ІІ якого факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Наданими документами щодо виконання умов договорів спростовуються твердження ДФС в акті перевірки щодо виконання робіт ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ згідно актів виконаних робіт в один день двічі на одному об'єкті ті ж самі технічні роботи, наприклад акти виконаних робіт від 31.08.2015р. за №9 та за №10 на суму 6342,86грн. з за адресою: Одеська обл. м.Ананьев, Ананьївська РДА загальноосвітня школа 1-3 ступеню - технічний контроль повірки похибки контрольно-вимірювальних приладів.

Апеляційний суд зазначає, що вказані роботи виконувались ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ згідно укладених позивачем різних договорів за №319 від 17.08.2015р., за №320 від 17.08.2015р., укладених з Відділом освіти Ананьївської РДА, щодо двох різних вузлів обліку газу, що підтверджується вказаними договорами та актами прийому робіт (т.2 а.с.181-194).

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження контролюючого органу в акті перевірки про недостовірність інформації у первинних документах з посиланням на те, що в актах виконаних робіт відсутні назва, серійні номери котлів, насосів, регуляторів тиску, датчиків реле та інших приладів, що не дозволяє ідентифікувати, саме який прилад проходив технічне обслуговування (ремонт, монтаж, налагодження і т.д..). Оскільки вказана інформація відповідно до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. за №88, не є обов'язковою для ведення первинної документації в бухгалтерському обліку.

Що стосується порушень податкового законодавства по відносинам з контрагентами: ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ; ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СТАР»; ТОВ «АЙТКОМ»; ТОВ «ЕКСПО-ПАСАЖ», ТОВ «ПАРУС-2014», ТОВ «ТЕХНОМАШ»; ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2000», ТОВ «АДІСА»; ТОВ «ТЕХІНФО»; ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО»; ТОВ «СІТІПРАЙС»; ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО», апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що висновки контролюючого органу про наявність порушень зі сторони позивача ґрунтуються на актах, складених відносно вищевказаних контрагентів позивача, податкової інформації відносно цих контрагентів, яка наявна в базах контролюючих органів.

Зокрема, що стосується господарських взаємовідносин з ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ податковий орган посилається на акти перевірок ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 3.07.2015р. «Про результати документальної виїзної позапланової перевірки ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Будкомплект 2000» за період вересень, грудень 2014р.» та від 18.05.2015р. «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Будкомплект 2000» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, їх реальності та повноти відображення в обліку за звітні податкові періоди жовтень-грудень 2014р..

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що вищезазначені акти стосуються не господарських взаємовідносин ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ з позивачем, а його контрагента ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ з ТОВ «Будкомплект 2000». Будь-яких доказів участі позивача у ланцюгу господарських відносин з метою неправомірного формування витрат, податкового кредиту акт перевірки не містить.

Крім того, в акті перевірки за №451/15-32-14-03/30248658 від 26.05.2017р. відносно позивача зазначено, що актами ДПІ від 30.11.2015р. та від 4.12.2015р. встановлена відсутність ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ за місцезнаходженням. Проте, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини жодним чином не стосуються взаємовідносин позивача з ВКФ «ПРОЕКТГІДРОБУД» ТОВ, з яким господарські операцій здійснювались в 2014р. та першому півріччі 2015р., тобто в інший період.

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства з контрагентами ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СТАР», ТОВ «АЙТКОМ», ТОВ «ЕКСПО-ПАСАЖ», ТОВ «ПАРУС-2014» ґрунтуються на актах про неможливість проведення зустрічної звірки, а саме відповідно: - від 14.04.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СТАР» з контрагентами за період з 1.12.2013р. по 28.02.2014р.»; - від 10.07.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АЙТКОМ» з питань підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 1.03.2014р. по 31.03.2014р.»; - від 3.07.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЕКСПО-ПАСАЖ» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 1.05.2014р. по 31.05.2014р.»; - від 8.08.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві №1829/26-59-22-12/38926681 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПАРУС - 2014» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 1.04.2014р. по 31.05.2014р.». В акті перевірки відносно позивача наведені дані вказаних актів про неможливість проведення зустрічної звірки, які містять висновки про порушення податкового законодавства контрагентами позивача.

Апеляційний суд вважає, що відомості вказаних актів не можуть бути взяти до уваги як такі що є неналежними доказами, оскільки складені в порушення вимог законодавства. При цьому апеляційний суд зазначає наступне.

Проведення зустрічних звірок органами державної податкової служби регламентовано п.73.5 ст.75 ПК України, Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010р. №1232 (в редакції на час складання актів ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві), Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими наказом ДПА від 22.04.2011р. №236 (далі Методичні рекомендації №236), які діяли на час складання вищезазначених актів ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві, та які втратили чинність згідно з наказом ДФС України №511 від 17.07.2015р..

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному КМУ. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Відповідно до п.4.4 Методичних рекомендацій №236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку встановленням відсутності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3). Відповідно до затвердженої форми вказаного Акту в ньому може відображатися інформація, яка наявна в даних ДПС про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що згідно вищевказаних положень законодавства в Акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання не можуть бути органами податкової служби зроблені висновки про будь-які порушення суб'єкта господарювання.

Між тим, зокрема, в акті від 10.07.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АЙТКОМ» з питань підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 1.03.2014р. по 31.03.2014р.» зазначено про те, що перевіркою встановлено порушення вимог ст.187,198,201ПКУ, задекларовані податкові зобов'язання та податковий кредит за звітний період з 1.03.2014р. по 31.03.2014р. підлягають зменшенню до 0,00грн. (т.10 а.с.28); в акті від 14.04.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СТАР» з контрагентами за період з 1.12.2013р. по 28.02.2014р.» зазначено у висновку, що перевіркою встановлено порушення вимог ст.ст.22,138,184,185,198,201 ПКУ, що призвело до завищення податкових зобов'язань та завищення податкового кредиту в період з 1.12.2013р. по 28.02.2014р. (т.10 а.с.73).

При цьому посилання на акт від 8.08.2014р. ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПАРУС - 2014» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 1.04.2014р. по 31.05.2014р.» взагалі є неправомірним, оскільки згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень 8.04.2015р. набрала законної сили постанова окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2015р. по справі за №826/12122/14, якою визнані протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві зі складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ПАРУС - 2014» (); визнані протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі Міндоходів у м.Києві щодо внесення до бази даних «Податковий блок» інформації на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ПАРУС - 2014» () №1829/26-59-22-12/38926681 від 8.08.2014р. та зобов'язано вилучити вказану інформацію з баз органів державної податкової служби.

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства з контрагентами ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2000», ТОВ «АДІСА», ТОВ «ТЕХІНФО», ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО»; ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» ґрунтуються лише на податковій інформації наявній в базі податкових органів щодо контрагентів позивача, а саме щодо незнаходження їх за місцем податкової адреси, подання ними звітності, наявності основних засобів, ланцюга контрагентів.

Як вбачається із матеріалів справи, що у наданих в суд першої інстанції узагальнених податкових інформаціях також контролюючими органами зроблені висновки про порушення податкового законодавства платниками податків без проведення перевірки в установленому законом порядку їх господарської діяльності, що не відповідає вимогам ПКУ, Порядку №727.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що в Акті перевірки відносно позивача не заперечується наявність у нього первинних документів щодо господарських операцій та відображення їх в бухгалтерському обліку, використання придбаних товарів (послуг) у господарській діяльності.

Так, позивач у ТОВ «АДІСА» придбав згідно з видатковою накладною від 16.02.2016р. насос Wilo IPL 40/150-3/2, відобразив вказану операцію в бухгалтерському обліку, що не заперечується в акті перевірки, але ДФС використовуючи податкову інформацію відносно ТОВ «АДІСА» зазначає, що перевіркою ланцюга постачання даного товару не можливо встановити його походження, та на підставі цього зазначають про завищення позивачем витрат не податкового кредиту за вказаною господарською операцією. У контрагента ПП «ТЕХІНФО» позивач придбав згідно з видатковою накладною від 25.09.2015р. теплообчислювач Supercal, відобразив вказану операцію в бухгалтерському обліку, що не заперечується в акті перевірки, але ДФС використовуючи податкову інформацію відносно ПП «ТЕХІНФО» щодо його взаємовідносин з іншими контрагентами зазначають, про неможливість підтвердження поставки товару від постачальника. Проте в акті перевірки не наведено жодного доказу що таке постачання товару не відбулось.

Крім того, контролюючим органом в акті перевірки не наведено жодного належного доказу щодо не здійснення позивачем господарських операцій, які відображені ним на підстави первинних документів в бухгалтерському обліку, щодо придбання у ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» згідно з видатковою накладною від 29.07.2016р. №746 товару (кран газовий, рукоятка крана, трубка газова та ін.) на суму 8995,49грн., придбання у ТОВ «СІТІПРАЙС» згідно з видатковою накладною від 31.08.2015р. блоку автоматичного управління «Альфа БАУ-ТП-1» та Фотодатчика ФДА на суму 34639,99грн.; придбання у ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ 2000» згідно з видатковими накладними, ТТН товару та послуг на підставі договорів від 24.09.2014р. №14,26.02.2015 року №5, від 1.11.2014р. №22; придбання у ТОВ «ТРАНССТРОЙ КАРГО» згідно видаткових накладних, ТТН товару на підставі укладеного договору поставки від 21.08.2015р. №413.

За правилами п.5 розділу ІІ Порядку №727, факти виявлених порушень законодавства з питань податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку описова частина акту перевірки у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення повинна містити чітко викладений зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, та зазначення первинних документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Як вбачається із акту перевірки, що при дослідженні договорів позивача з контрагентами, податкових та видаткових накладних, платіжних доручень та інших первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, податковий орган зазначає про факт податкового порушення законодавства саме позивачем, контролюючий орган посилається на податкову інформацію, що не відповідає вимогам Порядку №727.

Таким чином, висновки контролюючого органу фактично ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки в податкових інформаціях, на які посилаються ДФС не наведено жодного порушення податкового законодавства зі сторони позивача.

Перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, встановлений ст.83 ПКУ, в якому зазначена - податкова інформація.

Положеннями ст.71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та порядок її отримання контролюючим органом регламентований ст.72,73 ПКУ. Пунктом 72.1 ст.72 визначений перелік джерел інформації, яка використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Згідно з п.71.1.6 ст.72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Приписами ст.74 ПКУ визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючи органи функцій та завдань.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що умовами використання податкової інформації під час перевірок повинно бути те, що вона зібрана відповідно до положень ПК України та зберігається та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Апеляційний суд вважає, що використані контролюючим органом листи - податкова інформація щодо контрагентів позивача виходить за поняття отриманої та опрацьованої інформації, оскільки вказані листи окрім наявної, опрацьованої та систематизованої інформації відносно суб'єкта господарювання, яка наявна в інформаційних базах податкового органу, містять висновки посадової особи, яка складала вказані листи, про безтоварність, нереальність господарських операцій суб'єкта господарювання відносно якого складався лист - інформація, про порушення ним податкового законодавства. При цьому згідно з актом перевірки відносно позивача в листах - податковій інформації відносно деяких контрагентів позивача зазначено, що вони не знаходяться за податковою адресою, не надали документи на запити податкового органу, тобто вказані висновки в листах про безтоварність господарських операцій та порушення податкового законодавства контрагентами позивача зроблені без дослідження первинної документації цих контрагентів, що не відповідає вимогам ПК України, Порядку №727, оскільки висновки щодо порушення податкового законодавства суб'єктом господарювання можуть міститься лише в актах перевірки такого суб'єкта, яка здійснюється на підставі, встановленої законом, та обов'язково на підставі первинної документації суб'єкта господарювання. Жодних первинних документів позивача, які підтверджують факт порушення, не зазначено в акті перевірки.

Таким чином, судова колегія вважає, що надані до позову первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами підтверджують здійснення господарських операцій, які відображені в бухгалтерській та податковій звітності позивача, та спростовують висновки акту перевірки про наявність порушень податкового законодавства щодо завищення витрат та податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ПП «Юженергоавтоматика».

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 272, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018р.- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 5 березня 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв