Справа № 826/11186/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Вимоги до апеляційної скарги, порядку та строків її подання встановлені статтями 295-297 КАС.

Апеляційна скарга не відповідає зазначеним вимогам у зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення складено 28.02.2018, а тому граничним строком його оскарження є 28.03.2018. При цьому, повний текст вказаного судового рішення отримано скаржником 03.04.2018. Однак, апеляційну скаргу подано лише, тобто з пропуском встановленого КАС строку.

При цьому, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи наявність поважних причин пропуску строку оскарження позивач посилається на те, що рішення суду не отримував, за адресою, на яку рішення було направлено судом він не проживає з 2012 року, а з оскаржуваною постановою представник позивача ознайомився лише 24.01.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 160 КАС в позовній заяві зазначаються: <…> ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх <…> місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; <…>.

Згідно частин п'ятої, одинадцятої статті 251 КАС учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що копії судових рішень, прийнятих за результатами розгляду справи за матеріалами в паперовій формі в порядку письмового провадження, направляються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою, повідомленою учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 131 КАС учасники судового процесу зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві своєю адресою вказано АДРЕСА_1 (а.с. 4). Ця ж адреса вказана у договорі із адвокатом про надання правової допомоги (а.с. 12). Будь-яких повідомлень про зміну місця проживання позивачем до суду не подавалося.

Таким чином, наведене спростовує доводи позивача про те, що за адресою АДРЕСА_1 він не проживає з 2012 року, оскільки саме цю адресу було вказано ним як адресу місця проживання, на яку судом першої інстанції і було направлено копію оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 251 КАС днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом частини четвертої статті 126 КАС вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім'ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов'язана негайно повідомити про неї адресата.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила) передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об'єкта поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, який проживає разом з ним.

Відповідно до пункту 106 Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було направлене на повідомлену позивачем адресу: АДРЕСА_1, та вручене 03.04.2018 із зазначенням на бланку повідомлення про вручення прізвища отримувача - члена сім'ї позивача: «ОСОБА_2/жена».

У своєму клопотанні позивач стверджує, що розлучився із дружиною ОСОБА_2 у 2012 році на підтвердження чого надає рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 у справі № 2604/20008/12. Водночас, позивач не надав доказів того, що наразі він є не одружений.

Слід також відмітити, що для цілей застосування частини четвертої статті 126 КАС, пункту 99 Правил, сім'ю складають не лише особи, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, а й особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України).

Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність відомостей про отримання членом сім'ї позивача оскаржуваного рішення суду у визначеному законом порядку за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві як своє місце проживання, то таке рішення суду вважається належно влученим позивачу саме 03.04.2018.

Варто зауважити, що строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції є доволі стислим - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на апеляційне оскарження, з іншого боку - є своєрідним бар'єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності спірних правовідносин.

Таким чином, реалізувати своє право на апеляційне оскарження потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об'єктивні причини.

В аспекті спірних правовідносин слід зазначити, що повідомлені позивачем обставини не дають достатніх і переконливих підстав для поновлення місячного строку для оскарження рішення суду першої інстанції, пропущеного майже на рік від дати його ухвалення.

Дійсно, представник позивача 12.04.2018 звертався до суду першої інстанції із клопотанням про видачу копії рішення. Водночас, враховуючи отримання позивачем такого рішення 03.04.2018, представником не було сплачено судовий збір за повторну видачу документів.

При цьому, незрозумілими є причини тривалого (понад десять місяців) очікування надходження судового рішення, так як з клопотання від 12.04.2018 вбачається, що позивач про ухвалення оскаржуваного судового рішення був обізнаний. Незрозумілим є також подання заяви та про ознайомлення із матеріалами справи лише 24.01.2019, тобто більш як через одинадцять місяців з дня ухвалення рішення.

Таким чином, маючи представника - адвоката, тобто особу, яка надає юридичні послуги на професійній основі, позивач протягом тривалого часу (майже рік) що значно перевищує місячний строк апеляційного оскарження, не проявляв зацікавленості у результаті розгляду справи у суді першої інстанції. Вказані у клопотанні обставини не виправдовують поведінки позивача у цій ситуації, який як заінтересована у розгляді своєї справи особа мав би проявити пильніший інтерес до свого позову, аніж як очікувати, що, з огляду на наведене, теж могло б засвідчити про його намір відновити свої порушені права.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

У випадку неподання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження або визнання неповажними причин пропуску строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 169, 295, 296, 298 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року залишити без руху.

Роз'яснити, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко