Справа № 160/1971/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2019 року Справа №160/1971/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СПЕЦСЕРВІС КОМПАНІ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СПЕЦСЕРВІС КОМПАНІ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СПЕЦСЕРВІС КОМПАНІ" та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.07.2018 року №846376/41125180; від 20.07.2018 року №847481/41125180; від 19.09.2018 року №920578/41125180; від 19.09.2018 року №920580/41125180 про відмову у реєстрації податкових накладних №16 від 17.07.2017 року, №17 від 18.07.2017 року, №16 від 18.09.2017 року, №17 від 18.09.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобовязання Державної фіскальної служби України внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СПЕЦСЕРВІС КОМПАНІ" датою її фактичного отримання Державною фіскальною службою України.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про поновлення строку для звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що звертався до суду із вказаною позовною заявою 05.11.2018 року, однак позов було повернуто ухвалою суду від 12.11.2018 року (справа №160/8352/18). Вказану ухвалу суду від 12.11.2018 року позивач отримав 21.11.2018 року. Позивач знов звернувся до суду із вказаною позовною заявою, однак ухвалою суду від 30.11.2018 року позов залишено без руху. У зв'язку з невиконання вимог ухвали суду від 30.11.2018 року, позов повернуто ухвалою суду від 22.02.2019 року. Отже, позивач просить визнати причину пропуску строку для звернення до суду із позовною заявою поважною та поновити цей строк.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання шляхом оскарження рішень від 19.07.2018 року №846376/41125180; від 20.07.2018 року №847481/41125180; від 19.09.2018 року №920578/41125180; від 19.09.2018 року №920580/41125180 про відмову у реєстрації податкових накладних №16 від 17.07.2017 року, №17 від 18.07.2017 року, №16 від 18.09.2017 року, №17 від 18.09.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному порядку до ДФС України.

Так, ДФС України прийнято відповідні рішення 06.08.2018 року та від 08.10.2018 року, які позивач отримав 07.08.2018 року та 09.10.2018 року відповідно.

Таким чином, у звязку з намаганням позивача вирішити спір в порядку досудового врегулювання, позивачу було надано строк три місяці для оскарження рішень від 19.07.2018 року №846376/41125180 та від 20.07.2018 року №847481/41125180 у судовому порядку.

Позивач скористався такою можливістю оскарження, та вперше звернувся до суду - 05.11.2018 року, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року, справа №160/8352/18, позовну заяву було повернуто, проте це не позбавило позивача можливості звернутись до суду знову. Факт звернення позивача до суду з позовною заявою зупинив перебіг часу на оскарження рішення через адміністративний суд, проте після повернення позовної заяви позивачу, перебіг строку було продовжено.

Так, позивач повторно звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії - 23.11.2018 року.

Вказана позовна заява, яка подана до суду 23.11.2018 року, залишена без руху ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року з підстав, зокрема, не надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду.

Зокрема, в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року зазначено, що оскільки позивач вдруге звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, суд звертає увагу на встановлений тримісячний строк, перебіг якого розпочався з 07.08.2018 року, але було зупинено, в звязку з подачею адміністративного позову до суду - 05.11.2018 року, (так для оскарження рішення, отриманого позивачем 07.08.2018 р., залишилось три дні), повернення позовної заяви ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 р. поновило перебіг строку, але такий строк рахується з моменту отримання позивачем ухвали про повернення позовної заяви, дата яку вказує позивач - 21.11.2018р. Так з 21.11.2018р. суд рахує три дні, що й є кінцевою датою перебігу строку для оскарження рішення позивачем, тобто - 24.11.2018р. Дану позовну заяву, позивачем направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду - 23.11.2018р. (підтверджується поштовим відстеженням за трек-номером 294). Для вірного розрахунку строку суду потрібні докази на підтвердження дати (дата отримання позивачем ухвали від 12.11.2018 р. про повернення позовної заяви) з якої продовжився перебіг тримісячного строку на оскарження рішень комісії з питань розгляду скарг від 06.08.2018 №23121/41125180/2, №23120/41125180/2.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року позовну заяву, подану до суду 23.11.2018 року, повернуто позивачеві.

Проте, звертаючись до суду втретє (28.02.2019 року), позивачем не надано належних доказів на підтвердження дати, коли він отримав ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справі №160/8352/18, що унеможливлює встановлення перебігу тримісячного строку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний позов, в частині оскарження рішень від 19.07.2018 року №846376/41125180 та від 20.07.2018 року №847481/41125180 поданий з порушенням строків встановлених ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивачу необхідно надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.07.2018 року №846376/41125180 та від 20.07.2018 року №847481/41125180.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивач надав платіжне доручення №165 від 27.02.2019 року на суму 7048 грн. та платіжне доручення №149 від 23.11.2018 року на суму 1762 грн.

Відповідно до довідки відділу аналітики та судової статистики Дніпропетровського окружного адміністративного суду платіжне доручення №149 від 23.11.2018 року на суму 1762 грн. зі сплати судового збору за подання позову до суду закріплено за справою №160/8987/18 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність повної сплати судового збору в адміністративній справі №160/1971/19, що не відповідає вимогам встановленим ч.3 ст. 161 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який сплачується юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1921 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправними та скасувати чотири рішення.

Вимога позивача щодо скасування чотирьох рішень є окремими позовними вимогами, за які необхідно сплатити судовий збір, а позовна вимога про зобовязання зареєструвати податкові накладні є похідною від першої, тому окремо судовий збір за неї не сплачується.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7048 грн., то позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 636 грн. (1921 грн. ставка судового збору за подання позову немайнового характеру * 4 кількість оскаржуваних рішень 7048 грн. сплачений позивачем судовий збір).

Отже, враховуючи наведене, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за подання позову немайнового характеру у розмірі 636 грн. за реквізитами: Отримувач: УК у Чечелівському районі міста Дніпра; Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених стаття 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути недоліки шляхом надання до суду:

- доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.07.2018 року №846376/41125180 та від 20.07.2018 року №847481/41125180;

- документу про сплату судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 636 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СПЕЦСЕРВІС КОМПАНІ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання до суду:

- доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.07.2018 року №846376/41125180 та від 20.07.2018 року №847481/41125180;

- документу про сплату судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 636 грн.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1