Справа № 1840/2783/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.Справа № 1840/2783/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 29.10.18 року по справі № 1840/2783/18

за позовом Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Глухівське комунальне виробниче управління водогінно-каналізаційного господарства (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФУ у Сумській обл.), в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 11.10.2017 №4868-17.

Позовні вимоги Глухівське комунальне виробниче управління водогінно-каналізаційного господарства обґрунтовує наступним. 11 жовтня 2017 року ГУ ДФС у Сумській області прийнято податкову вимогу №4868-17, відповідно до якої станом на 10.10.2017 сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями складає 452717,42 грн. Позивач з вказаною вимогою не погоджується, вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки наполягає на тому, що не має узгодженої податкової заборгованості з податку на додану вартість у зв'язку з своєчасною сплатою вказаного податку протягом 2015-2016 років.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2018р. в задоволенні позовної заяви Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Глухівським комунального виробничим управлінням водогінно-каналізаційного господарства, подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що винесене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене на неповно з'ясованих обставинах справи та з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Глухівське комунально виробниче управлінням водогінно-каналізаційного господарства повідомляє та наполягає на тому, що підприємство на 01.01.2016 р. не мало заборгованості з податку на додану вартість та на протязі 2016 року кожного місяця вчасно розраховувалось. За 2016 рік підприємство сплатило 1827128,00 грн. на 01.01.2017 р. підприємство також не мало жодної копійки заборгованості з ПДВ. Зазначає, що держава перед підприємством має заборгованість з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на 01.01.2016 р. ця сума складає 4659666,75 грн., підтвердженням цього 23.06.2015 р. був підписаний протокол № 12 засідання територіальної комісії щодо погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу. Зазначає, що водоканал неодноразово звертався до ДФС та Державної казначейської служби з проханням зменшити суму на електронному рахунку адміністрування, але це питання і досі не вирішено. Вказує, що підприємство зверталося до ПАТ «Сумиобленерго» та ПАТ «Укртелеком» з тим, що підприємства України, які отримують послугу з водопостачання та водовідведення можуть користуватися згідно податкового кодексу пунктом 201.11 та відносити суму ПДВ до податкового кредиту згідно рахунку. На підставі викладеного вище просить скасувати Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 1840/2783/18 та прийняти рішення про задоволення позовних вимог Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги у повному обсязі.

Від Головного управління ДФС у Сумській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що справу розглянуто судом об'єктивно, досліджено всі обставини справи, у зв'язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Також від імені представника позивача да суду надійшов лист про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю представника апелянта в іншому судовому засіданні.

Клопотання від імені представника позивача Кандюкова Г.Г. надійшло на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду.

Проте, вказані файли не підписані електронним цифровим підписом, що підтверджується актом про відсутність ЕЦП.

Відповідно до п.п. 2.2.18. п.2.2 Інструкції для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали.

За приписами статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року N 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Таким чином, оскільки клопотання не містить електронного цифрового підпису, у суду відсутні підстави для його задоволення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що клопотання представник позивача жодними доказами не обґрунтоване.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином. тосування фінансових санкцій від 26.03.2018 року №; від 26.03.2018 року №; від 26.03.2018 року № відмовлено за необґрунтованістю.Від Головного управління ДФС у Сумській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що справу розглянуто судом об'єктивно, досліджено всі обставини справи, у зв'язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана податкова вимога Головного управління ДФС у Сумській області від 11.10.2017 №4868-17 відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 11 жовтня 2017 Головним управлінням ДФС у Сумській області прийнято податкову вимогу №4868-17 (а.с.8), відповідно до якої станом на 10.10.2017 сума податкового боргу Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства за узгодженими податковими зобов'язаннями складає 452717,42 грн., у тому числі з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 452717,42 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно приписів пункту 38.1. та 38.2 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. (пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується інтегрованою карткою платника податку податковий борг Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства з податку на додану вартість не переривався та станом на 03.08.2018 становить 1475947,36 грн. (а.с.26-29)

Стверджуючи про протиправність вказаної вимоги позивач посилається на відсутність податкової заборгованості з податку на додану вартість у зв'язку з своєчасною сплатою вказаного податку протягом 2015-2016 років.

Колегія суддів з вказаними твердженнями позивача, не погоджується, оскільки дані посилання стосуються періодів до виникнення податкового боргу з податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем були подані податкові декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року № від 19.07.2017, липень 2017 року № від 18.08.2017, серпень 207 року № від 19.09.2017, згідно яких самостійно задекларовано податок на додану вартість в сумі 452717,42 грн., що підтверджено інтегрованою карткою платника податку, та заперечень з цього приводу, позивачем до суду не надано.

Щодо посилань Глухівського комунального виробничого управління водогінно-каналізаційного господарства на те, що держава перед підприємством має заборгованість з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на 01.01.2016 р., колегія суддів зазначає наступне.

Дані посилання позивача жодним чином не спростовують наявність у підприємства податкового боргу з податку на додану вартість.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 1840/2783/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року