Справа № 295/13691/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/13691/17

Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Житомир" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління праці та соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про оскарження рішення, дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року позивач ОСББ "Наш дім Житомир" звернувся з позовом до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління праці та соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправними дії органу державної виконавчої служби щодо винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 постанови від 06.11.2017 по виконавчому провадженню №50371724 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, позивач просив скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 06.11.2017 по виконавчому провадженню №50371724 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, представник позивача надав апеляційному суду заяву про перенесення розгляду справи.

Однак, дана заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 287 КАС України у суду обмежений строк розгляду справи в межах даної категорії справ.

Крім того, колегія суддів зазначає, що представником ОСББ "Наш дім Житомир" міг бути не лише адвокат ОСОБА_3, а й інший представник та сам голова ОСББ "Наш дім Житомир".

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, повноважного представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та жоден з учасників справи в судове засідання не з'явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами 28.01.2016 Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист по справі №295/8861/15-а, відповідно до якого зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира здійснити відшкодування обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання окремим громадянам, які мешкають у будинку, де створено ОСББ на підставі затвердженого членського внеску (платежу).

Відповідно до рішення Богунської районної ради м. Житомира від 22.12.2017 №110 «Про припинення виконавчого органу юридичної особи управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира шляхом приєднання до департаменту соціальної політики Житомирської міської ради» та рішення Житомирської міської ради від 18.12.2017 №869 «Про зміну назви департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради» управління припинило свою діяльність шляхом приєднання до департаменту соціальної політики Житомирської міської ради.

03.03.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50371724 з виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017 визнано протиправними дії органу державної виконавчої служби щодо винесення вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 27.03.2017 №32/4821 про зобов'язання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» в найкоротшій термін подати до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира розрахунки на відшкодування вартості пільг з оплати вартості гарячого водопостачання та опалення, наданих пільговим категоріям, в частині суми - 5863,00 грн. Скасовано вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 в найкоротшій термін подати до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира розрахунки на відшкодування вартості пільг з оплати вартості гарячого водопостачання та опалення, наданих пільговим категоріям, в частині суми - 5683,00 грн.

06.11.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого листа №295/8861/15-а від 28.01.2016 стягувачу.

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були відсутні жодні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого листа №295/8861/15-а від 28.01.2016 стягувачу, а тому такі дії не можуть вважатися правомірними та відповідно зазначена постанова державного виконавця від 06.11.2017 підлягає скасуванню, а позов задоволенню в повному обсязі.

Крім того судом першої інстанції зазначено, що під час примусового виконання вищезазначеного судового рішення, державним виконавцем на адресу ОСББ «Наш дім Житомир» було надіслано вимогу від 09.10.2017 за №32/18254, згідно якої стягувач мав подати до боржника розрахунки по відшкодуванню обєднанню пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання окремим громадянам, які мешкають у будинку, де створено ОСББ на підставі затвердженого членського внеску (платежу), а УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира відшкодувати відповідні пільги та субсидії.

З метою повного і своєчасного виконання рішення суду ОСББ «Наш дім Житомир» було надано Управлінню праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира розрахунки по відшкодуванню вищезгаданих пільг, що підтверджується листом від 18.10.2017 за №53.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСББ «Наш дім Житомир» було виконано вимогу державного виконавця від 09.10.2017, а відтак посилання державного виконавця на перешкоджання стягувачем проведенню виконавчих дій є безпідставним.

Також зазначивши, що постановою Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2015 на підставі якої було видано виконавчий лист, який повернуто державним виконавцем стягувачу, було зобовязано боржника здійснити відшкодування ОСББ «Наш дім Житомир» пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання окремим громадянам, які мешкають в будинку, де створено ОСББ на підставі затвердженого членського внеску (платежу), без зазначення будь-яких сум, які підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень га рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положенням ч.1, 2 ст.18 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону № 1404-VIII приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання:

1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця;

2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобовязаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

В свою чергу відповідач при поверненні виконавчого документа стягувачу посилається на п.4 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону № 1404-VIII про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (даного ОСОБА_4 матеріали справи не містять).

Згідно з ч.5 ст.37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Однак, як зазначалось вище, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29.09.2015 зобов'язано управління здійснити відшкодування об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання окремим громадянам, які мешкають у будинку, де створено ОСББ на підставі затвердженого членського внеску (платежу). Постанова набрала законної сили 08.12.2015.

Управління праці та соціального захисту населення районної ради неодноразово повідомляло ОСББ «Наш дім Житомир» про надання розрахунків на відшкодування на суму, яка вказана у позовній заяві від 12.06.2015 та у відповідності до виконавчого документа, а саме в сумі 5683 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 00 копійок (копії додаються).

Після надходження розрахунків від ОСББ «Наш дім Житомир» на відшкодування пільг та субсидій на оплату послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання окремим категоріям громадян, які мешкають у будинку, де створено ОСББ фінансові зобов'язання будуть зареєстровані, взяті на облік та виплачені першочергово.

ОСББ «Наш дім Житомир» подавало до управління праці та соціального захисту населення районної ради розрахунки на суму 12004,12 грн.

Наприкінці 2016 року ОСББ "Наш дім Житомир" звернулось до Богунського районного суду м. Житомира про роз'яснення постанови Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2015.

Обставини, якими обґрунтовані вимоги заяви та з якими заявник повязує незрозумілість, на його думку, рішення суду, стосуються визначеного постановою Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2015 зобов'язання відповідача здійснити відшкодування обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання. Відповідно до заявлених позовних вимог у резолютивній частині рішення не вказано сум та періодів, стосовно яких зобов'язано відповідача здійснити відшкодування позивачу пільг та субсидій.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 29.11.2016 у задоволенні заяви ОСББ «Наш дім Житомир» про розяснення судового рішення, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив, що судом було ухвалено рішення щодо позовних вимог, з якими позивач звертався до суду, і його резолютивна частина викладена судом достатньо чітко та зрозуміло, що не дозволяє допускати неоднозначного тлумачення її змісту і труднощів у розумінні резолютивної частини рішення суду не виникає. Тому підстави для роз'яснення судового рішення відсутні.

В подальшому старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 27.03.2017 № 32/4821 на адресу ОСББ «Наш дім Житомир» направлено вимогу, якою зобовязано позивача подати до УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира розрахунки на відшкодування вартості пільг з оплати вартості гарячого водопостачання та опалення, наданих пільговим категоріям населення на суму 5863,00 грн.

В свою чергу, ОСББ «Наш дім Житомир» оскаржив таку вимогу до суду.

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 25.05.2017 визнано протиправними дії органу державної виконавчої служби щодо винесення вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 27.03.2017 №32/4821 про зобовязання Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Житомир» в найкоротшій термін подати до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира розрахунки на відшкодування вартості пільг з оплати вартості гарячого водопостачання та опалення, наданих пільговим категоріям, в частині суми - 5863,00 грн.

Скасовано вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 в найкоротшій термін подати до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира розрахунки на відшкодування вартості пільг з оплати вартості гарячого водопостачання та опалення, наданих пільговим категоріям, в частині суми 5683,00 грн.

Враховуючи зазначене, а також той факт, що постанова Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2015 в резолютивній частині не містить чіткої суми та періоду, стосовно яких зобов'язано відповідача здійснити відшкодування позивачу пільг та субсидій, а тому висновок суду першої інстанції є правомірним, а саме у державного виконавця були відсутні жодні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого листа №295/8861/15-а від 28.01.2016 стягувачу.

Крім цього, ст.6 Конвенції та ст.55 Конституції України кожній особі гарантується право на доступ до правосуддя, яке включає в себе право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Як роз'яснив Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Обов'язковою умовою надання захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Висновки аналогічного змісту були наведені у постанові Верховного Суду України від 07.02.2017 по справі №21-3072а16.

Разом з тим, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів наголошує, що вони ніяким чином не впливають на правильність прийнятого рішення по суті.

Разом з тим, згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п.36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

А тому, оскільки доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.272, 328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4