Справа № 814/578/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

05 березня 2019 року

справа №814/578/15

адміністративне провадження №К/9901/19563/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у складі суддів Крусяна А. В., Вербицької Н. В., Джабурія О. В.

у справі № 814/578/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

20 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Межрегіонального головного управління ДФС (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2015 року № та № , якими платника податків зобов'язано сплатити штрафи, відповідно, у розмірі 311 322 грн 78 коп. та 24 197 грн 89 коп.;

- зобов'язати відповідача відобразити показник коду рядка 13.5.1: «сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді» звітної податкової декларації з податку на прибуток за 2013 року від 28 лютого 2014 року № , з урахуванням уточнюючих декларацій від 26 березня 2014 року № та 20 червня 2014 року № у сумі 1 823 660 грн. в інтегрованій картці позивача, як фактичну переплату авансових внесків з податку на прибуток;

- визнати протиправним та скасувати нарахування та стягнення до бюджету пені в сумі 24 109 грн 06 коп. в інтегрованій картці позивача.

09 червня 2015 року постановою Миколаївського окружного адміністративного суду позов задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновувався з протиправності спірних податкових повідомлень-рішень внаслідок наявності фактичної переплати у позивача з податку на прибуток, оскільки відповідач незаконно не відобразив в інтегрованій картці суму авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 1 823 660 грн.

16 березня 2016 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позові, з мотивів його безпідставності.

07 квітня 2016 року платником податків подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме вимог абзацу п'ятого пункту 57.1 статті 57, підпункту 153.3.3 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, вказує, що ним у 2013 році сплачувалися авансові внески при виплаті дивідендів у розмірі 1 823 660 грн та подавалися уточнюючі декларації з податку на прибуток за 2013 рік, що не враховано судом апеляційної інстанції. У зв'язку із зазначеним Товариство просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

07 квітня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано з Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 814/578/15.

04 жовтня 2016 року справа № 814/578/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

09 лютого 2018 року справу № 814/578/15 разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до вимог статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

За змістом частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у січні 2015 року посадовими особами податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з питання дотримання законодавчо встановленого терміну сплати до бюджету узгодженої суми авансового внеску з податку на прибуток, за результатами якої складений акт від 23 січня 2015 року № 7/28-0851-40/23399393.

09 лютого 2015 року посадовими особами податкового органу на підставі акта перевірки за результатом процедури апеляційного адміністративного оскарження прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Податковими повідомленням-рішенням № та № за порушення Товариством пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України на підставі статті 126 цього Кодексу, платника податків зобов'язано сплатити штраф, відповідно, у розмірі 311 322 грн 78 коп. та 24 197 грн 89 коп. за затримку на строк до 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 3 113 227 грн 76 коп. та на строк більше 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 120 989 грн 43 коп.

Склад податкових правопорушень доводиться податковим органом на підставі висновку про порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток на загальну суму 3 234 217 грн 19 коп., що становить суму несвоєчасно сплачених авансових внесків за червень-вересень 2014 року, задекларованих Товариством у податковій декларації за 2013 рік від 28 лютого 2014 року № , з урахуванням уточнюючих декларацій від 26 березня 2014 року № та 20 червня 2014 року № .

Відсутність правопорушень доводиться позивачем на підставі твердження про безпідставне неврахування податковим органом суми авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів у 2013 році у загальному розмірі 1 823 660 грн, в інтегрованій картці платника податків, а відтак наявності переплати, що виключає застосування штрафних санкцій за несвоєчасність сплати узгоджених зобов'язань.

Отже, у цій справі спірним питанням є порядок декларування та врахування у рахунок майбутніх платежів сум авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів у 2013 році. Розмір авансових платежів та необхідність їх сплати не є спірними питаннями у цій справі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перед виплатою дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за 2012 рік у червні 2013 році сплатив авансові внески з податку на прибуток відповідно до статті 153 Податкового кодексу України у сумі 1 823 660 грн.

Податковою декларацією з податку на прибуток, поданою 20 червня 2014 року (реєстраційний номер документу , уточнююча, консолідована), позивач задекларував суму податку на прибуток у розмірі 14 084 309 грн (код рядка 11), а також розмір авансових внесків за червень-вересень 2014 рік у сумі 731 959 грн щомісяця.

Як встановлено судом першої інстанції, сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) за місцезнаходженням юридичної особи, відображена Товариством рядку за кодом 13.5.1 Додатку ЗП до Декларації у розмірі 1 823 660 грн, сума сплачених авансових внесків відповідно до статті 57 Податкового кодексу України склала 10 709 340 грн., а після подачі уточнюючої декларації за 2012 рік та сплати п/д № 3256 від 13 червня 2014 року на суму 200 000 грн. в коді рядка 13.7 сума склала 10 721 022 грн.

Товариство зазначило суму авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів (1 823 660 грн) у рядку 13.5.1 Додатку ЗП до Декларації, у результаті чого ця сума зменшила податкові зобов'язання позивача, нараховані за результатами 2013 року у рядку 11 декларації (14 084 309 грн).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) установлено, що платник податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платники податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 млн. грн.) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік.

Разом з цим абзацами п'ятим та шостим пункту 57.1 статті 57.1 Податкового кодексу України визначено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 ПК України (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Джерелами сплати грошових зобов'язань (погашення податкового боргу) з податку на прибуток та авансових внесків з цього податку відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України є будь-які власні кошти платника або суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до підпункту 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Платник податку - емітент корпоративних прав зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів (підпункт 153.3.3 пункт 153.3 статті 153 Кодексу).

Водночас, у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів (підпункт 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України).

Згідно із внесеними Законом України від 04 липня 2013 року N 403-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо об'єктів нерухомості" змінами на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) платникам дозволено зменшувати суму авансових внесків з податку на прибуток.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, сума перевищення зараховується у зменшення щомісячних авансових внесків у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Отже, платнику податку надано право враховувати суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів та зменшувати у відповідному розмірі суму авансових внесків з податку на прибуток. Враховуючи те, що Податковим кодексом України передбачено визначення суми щомісячних авансових внесків виключно у декларації за попередній звітний рік і не передбачено механізму коригування (зменшення) такої суми протягом року, у платників є можливість здійснити залік сплачених протягом 2013 року сум авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у зменшення щомісячних авансових внесків по результатам декларування за звітний 2013 року.

Сплачені протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів зменшують суму податкових зобов'язань платника, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 рік. З метою використання сум, сплачених при виплаті дивідендів, в рахунок податкових зобов'язань майбутніх періодів, визначальним є те, чи враховувалася ця сума в рахунок зменшення податкових зобов'язань у 2013 році, чи відображалася вона у рядку за кодом 13.5.1 Додатку ЗП до Декларації та чи утворилося від'ємне значення (перевищення), яке підлягає декларуванню у рядку 13.5.2.

У цій справі судами установлено, що суму авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів у розмірі 1 823 660 грн, відображено у рядку 13.5.1 Додатку ЗП до Декларації, у результаті чого ця сума зменшила податкові зобов'язання позивача, нараховані за результатами 2013 року у рядку 11 декларації. Від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у зв'язку із сплатою дивідендів, яка відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних звітних (податкових) періодах та відображається у рядку за кодом 13.5.2 Додатку ЗП до Декларації Товариством при подачі уточнюючих декларацій не наведено, та самостійно визначено розмір авансових внесків на 2014-2015 рік.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності спірних податкових повідомлень-рішень внаслідок несвоєчасної сплати Товариством авансових внесків з податку на прибуток у червні-вересні 2014 року, виявленого податковим органом під час перевірки, та відсутності будь-якої переплати у Товариства, яка утворилася у зв'язку з виплатою дивідендів у 2013 році.

В межах розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, що відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі № 814/578/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер