Справа № 0840/3910/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 лютого 2019 року о/об 09 год. 56 хв.Справа № 0840/3910/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 (вул. Південне шосе, буд.81, м. Запоріжжя, 69008, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, )

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, -

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №11 від 23.01.2019 року)

від відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 15084/9/28-10-10-18 від 27.12.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 (далі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 845 716 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 422 858 грн.

Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 24 листопада 2018 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін, з метою надання часу для примирення до 28 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року поновлено провадження у справі.

28 листопада 2018 року протокольною ухвалою в судовому засіданні підготовче судове засідання відкладено до 20 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін, з метою надання часу для примирення до 31 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 року поновлено провадження у справі.

Разом з тим, 31 січня 2019 року в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду, за письмовими згодами всіх учасників справи, призначено справу до судового розгляду по суті на 31 січня 2019 року після закриття підготовчого провадження.

Разом з тим, у розгляді справи по суті судом оголошено перерву до 19 лютого 2019 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 19 лютого 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення. Таким чином, позивач вказує про те, що ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 не порушено вимоги абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абзацу «б» пункту 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України (далі по тексту ПК України), підпункту 1 пункту 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість».

В судовому засіданні представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№32639 від 16 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що надані до перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь», видаткові накладні, податкові накладні, не є достатніми доказами фактичного виконаний розглядуваних поставок, а господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів постачальниками свідчить про безтоварність операцій, які підлягали перевірці що виключає правомірність їх відображення у податковому кредиті ПрАТ «Дніпроспецсталь». Перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без можливості підтвердження таких операцій постачальником. Вказує, що наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції. Таким чином вказує на те, що податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 845 716 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 422 858 грн. винесене у межах та на підставі чинного законодавства, а тому є законним та не підлягає скасуванню.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

В період з 21 червня 2018 року по 19 липня 2018 року Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ № від 18 червня 2018 року за травень 2018 року, про що складено акт камеральної перевірки №394/28-10-47-06/00186536 від 19 липня 2018 року.

В зазначеному акті камеральної перевірки вказано, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушено вимоги абзацу «а» пункту 198.1 пункту 198.2 пункту 198.3, статті 198, пункту 200.1, абзацу «б» та абзацу «в» пункт 200.4 статті 200 ПК України та підпункту 1 пункту 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого завищено суму податково кредиту, суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду та суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за травень 2018 року на суму 845 716 грн.

Не погодившись із вказаним актом, позивачем надано заперечення на нього.

В період з 06 серпня 2018 року по 27 серпня 2018 року у зв'язку з наданням ПрАТ «Дніпроспецсталь» листом від 31 липня 2018 року №115-87 заперечень до акту №3947/28-10-47-06/00186536 від 19 липня 2018 року про результати камеральної перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2018 року, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України та відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 10 липня 2018 року №1271 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» () за період травень 2018 року, про що складено акт №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року.

У висновках акту №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року зазначено про порушення позивачем абзацу «а» пункту 198.1. пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України, пункт 5 розділу III, підпункт 1 пункту 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання' податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за травень 2018 року на суму 510 580 грн.

06 вересня 2018 року позивачем надані заперечення на акт №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року за №115-99.

Щодо заперечень на акт камеральної перевірки відповідач повідомив листом №37022/10/28-10-47-06-12 від 05 вересня 2018 року, що з урахуванням результатів позапланової виїзної перевірки, оформленої актом №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року, висновки камеральної перевірки правомірні та документально обґрунтовані, підстав для задоволення заперечень позивача немає.

Щодо заперечень на акт позапланової документальної виїзної перевірки відповідач повідомив листом №37735/10/28-10-47-06 від 10 вересня 2018 року, що висновки акту №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року є правомірними та документально обґрунтованими.

На підставі акту перевірки №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на 845 716 грн., та застосовано штрафні санкції 422 858 грн.

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника (підпункт 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

За правилами пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, суд звертає увагу, що Податковим кодексом України імперативно встановлено, що податкова накладна є достатнім документом, на підставі якого у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

За визначенням підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання товарів це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «Дніпротехмет» (), щодо поставки товарів.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: Договір поставки №11140792 від 04 грудня 2014 року; додаткову угоду №1 до договору поставки №11140792 від 04 грудня 2014 року; додаткову угоду №3 до договору поставки №11140792 від 04 грудня 2014 року; специфікації; статут TOB «Дніпротехмет» (); документи про реєстрацію TOB «Дніпротехмет» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т. 1, а.с 206-212); податкові накладні (т.2, а.с. 127-135); прибутковий ордер; рахунки-фактури; видаткові накладні; відомості про вантаж; товарно-транспортні накладні; накладку внутрішньозаводську;

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «ВЕРАГРУП» (), щодо поставки товарів.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: Договір поставки №11160749 від 12 грудня 2016 року; додаткову угоду №1 до договору поставки №11160749 від 12 грудня 2016 року; додаткову угоду №2 до договору поставки №11160749 від 12 грудня 2016 року; специфікації; статут TOB «ВЕРАГРУП» (); документи про реєстрацію TOB «ВЕРАГРУП» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т. 1, а.с 213-232); податкові накладні (т.2, а.с. 122-123); сертифікати якості; прибуткові ордери; рахунки на оплату по замовленню; видаткові накладні; товарно-транспортну накладну; рахунки;

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), щодо поставки товарів.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір поставки №11170341 від 01 червня 2017 року; додаткову угоду №1 до договору поставки №11170341 від 01 червня 2017 року; додаткову угоду №2 до договору поставки №11170341 від 01 червня 2017 року; специфікації; статут TOB «ВІНМАКС ГРУП» (); документи про реєстрацію TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т. 1, а.с 233-250, т.2 а.с 1-2); податкові накладні (т.2, а.с. 124-126); накладні внутрішньозаводські; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні;

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), щодо надання робіт/послуг.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір №14170651 від 18 грудня 2017 року; статут TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (); дозволи на проведення такого виду робіт; докази про реєстрацію платника ПДВ; документи про реєстрацію TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т.2 а.с. 3-27); податкові накладні (т.2, а.с. 221-250, т.3 а.с. 1-60); рахунки фактури; акти прийняття виконаних робіт;

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), щодо поставки товарів.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір поставки №11170479 від 07 вересня 2017 року; специфікації; статут TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (); документи про реєстрацію TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві; довідку про відсутність заборгованості з сплати податків, докази наявності приміщень (договір оренди); (т.2 а.с 28-44); податкові накладні (т.2, а.с. 136); виписки із сертифікатів; прибуткові ордери; рахунки на оплату; товарно-транспортні накладні;

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з TOB «МОНОЛІТ-1» (), щодо надання робіт/послуг.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір №14170635 від 18 грудня 2017 року; ліцензію; дозвіл; перелік робіт; документи про реєстрацію TOB «МОНОЛІТ-1» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т.2 а.с. 46-68); податкові накладні (т.2 а.с. 137-220); наряди допуску; службова записка на оформлення пропусків працівникам TOB «МОНОЛІТ-1» (); рахунки на оплату; акти прийняття виконаних робіт; акти списання матеріалів; оборотно-сальдові відомості; акти на заміну матеріалів використаних при ремонті; наряди допуску.

Судом під час розгляду справи досліджено господарські взаємовідносини ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 з ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» (), щодо надання робіт/послуг.

На підтвердження господарських операції позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір №14180008 від 28 грудня 2017 року; договір поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №1 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №2 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №3 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №4 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №5 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №6 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; додаткову угоду №7 до договору поставки №11130081 від 03 січня 2013 року; специфікацію; довідку про взяття на облік платника податків; ліцензію; дозвіл; перелік робіт; документи про реєстрацію ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» (), як юридичної особи, а також довідку про наявність робітників на підприємстві (т.2 а.с. 69-115); податкові накладні (т.2, а.с. 116-121); прибуткові ордери; рахунки фактури; видаткові накладні; вимоги на відпуск матеріалів; товарно-транспортні накладні;

Таким чином доводи відповідача викладені в Акті перевірки №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року стосовно взаємовідносин ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 та TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» (), спростовуються дослідженими первинними документами в судовому засіданні.

Позивачем надано платіжні доручення, а судом досліджено їх, відповідно до яких судом встановлено дійсний рух активів за надані послуги та придбані товари.

Щодо посилань відповідача в Акті перевірки про те що перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без можливості підтвердження таких операцій постачальником, то суд не погоджується з таким твердженням податкового орану, оскільки позивачем до суду надано всі первинні документи які підтвердили здійснення господарських операцій визначені договорами з контрагентами. Доказів протилежного як то в акті перевірки №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року так і в судовому засіданні податковим органом не надано.

Щодо посилань що наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції, то суд звертає увагу податкового органу, що акті перевірки не зазначено жодних доказів на фіктивність, або номінальний характер первинних документів.

Так представником податкового органу зазначено, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» створена схема штучного руху товару, спрямована на створення формального документообігу, про що свідчить те, що постачальники не мають матеріальної бази, об'єктивно необхідної для виконання поставок, та надання послуг, які були предметом перевірки, контрагенти ПрАТ «Дніпроспецсталь» були учасниками проведення транзитних фінансових потоків у правовідносинах з іншими суб'єктами, господарювання, а також відсутність у ПрАТ «Дніпроспецсталь» документів, складенням яких опосередковується постачання продукції.

Суд критично ставить до таких посилань, оскільки Акт перевірки не містить вироку по кримінальній в якій би вставили факт створення схеми штучного руху товару, спрямована на створення формального документообігу.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;

д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;

е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом в судовому засіданні досліджено первинні документам які надані позивачем по взаємовідносинам з TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» ().

Суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом встановлено, що здійснення господарських операцій з контрагентами позивача які досліджувалися в Акті перевірки № №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року, мали місце, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні первинними документами, а саме: договори поставки, додаткові угоди документи про реєстрацію контрагентів, як юридичної осіб, а також довідки про наявність робітників на підприємствах контрагентів; податкові накладні; сертифікати якості; прибуткові ордери; рахунки на оплату по замовленню; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; рахунки; вимоги на відпуск матеріалів; платіжні доручення, тощо.

Відповідно до статті 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Досліджені судом докази доводять наявність змін в активах позивача під час вчинення господарських операцій з його контрагентом у спірний період.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання

Як з'ясовано судом, позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

Отже, досліджені судом первинні документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків підтверджують здійснення господарських операцій позивача з TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» ().

Тобто, документально підтверджено формування ПрАТ «Дніпроспецсталь» податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» ().

При цьому, як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим суд вважає, що позивачем як до перевірки та і при судовому розгляді справи надані докази, які в своїй сукупності підтверджують реальне вчинення господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність формування податкового кредиту за такими операціями.

Будь-які порушення щодо форми та змісту первинних документів, які підтверджують фактичне вчинення господарських операцій з постачання товару між позивачем та TOB «Дніпротехмет» (), TOB «ВЕРАГРУП» (), TOB «ВІНМАКС ГРУП» (), TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), TOB «МЕТАЛ-МАРКЕТ» (), TOB «МОНОЛІТ-1» (), ПП НВФ «Промхімекспорт-2005» () в акті перевірки відсутні, зокрема будь-яких зауважень щодо оформлення податкових накладних акт перевірки не містить. Не містяться в акті перевірки й зауваження щодо оплати товару.

Отже на підставі вищезазначеного, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 мало належним чином оформлені податкові накладні, які одержані від відповідного постачальника товарів/послуг, та інші первинні документи, що підтверджують факт наявності господарських відносин між підприємствами.

В ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб платника податків та наявності рішення суду про визнання правочинів недійсними.

Вказані ж в Акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора.

Суд звертає увагу на те, що підпунктом 201.10 статті 201 ПК України імперативно встановлено, що податкова накладна є достатнім документом, на підставі якого у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача податкових накладних, документів на (про) оплату придбаного товару, приймаючи до уваги, що зазначені документи не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку їх оформлення вимогам Податкового кодексу України акт перевірки не містить, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 цілком правомірно включило суми до витрат які враховуються для визначення обєкта оподаткування та податку на додану вартість по придбаним товарам/послугам до складу податкового кредиту, оскільки його право на податковий кредит та витрати підтверджується єдиними і належними, з точки зору діючого законодавства, доказами.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, висновки фахівців відповідача, викладені у Акті перевірки №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року, - є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року, прийняте податковим органом відносно ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1, є протиправним, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені у Акті перевірки №88/28-10-47-06/00186536 від 05 серпня 2018 року, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що висновки податкового органу- є помилковими та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09 липня 2018 року, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до часини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 (вул. Південне шосе, буд.81, м. Запоріжжя, 69008, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2018 року, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 845 716 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 422 858 грн.

Присудити на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ОСОБА_1 (вул. Південне шосе, буд.81, м. Запоріжжя, 69008, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 19 028 грн. 61 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 01 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов