Справа № 1740/2412/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/105/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року в справі № 1740/2412/18 (головуючий суддя - Махаринець Д. Є., м. Рівне, повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-Р» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2018 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-Р» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ 153/953/000321/ТД-ФС від 17 серпня 2018 року в розмірі 223380 грн. відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-Р».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що твердження Управління Держпраці у Рівненській області про порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України в частині не укладання трудових договорів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає дійсності, так як між ТзОВ "КОВЧЕГ-Р" та громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були укладенні цивільно-правові угоди і необхідності в укладенні трудових договорів не виникало.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу № РВ 153/953/000321/ТД-ФС від 17 серпня 2018 року в розмірі 223380 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "КОВЧЕГ-Р".

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі наголошує, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, постанова про накладення штрафу винесена ним обґрунтовано, так як на момент проведення інспекційного відвідування уповноваженою особою суб'єкта відвідування не було надано інспектору праці договори цивільно-правового характеру, на які посилається в позові ТзОВ «Ковчег-Р».

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача, у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтрима та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області №635 від 18 липня 2018 року та направлення Управління на інспекційне відвідування №593-Н/09-27, 19 липня 2018 року інспектором праці ОСОБА_3, було здійснено інспекційне відвідування ТзОВ "КОВЧЕГ-Р" з використанням службового посвідчення №953 за участю інспектора праці ОСОБА_4, службове посвідчення №958.

За наслідками розгляду акту інспекційного відвідування від 20 липня 2018 року № РВ153/953/АВ, відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу № РВ 153/953/000321/ТД-ФС від 17.08.2018 року в розмірі 223380 гривень.

Відповідно до постанови про накладення штрафу № РВ 153/953/000321/ТД-ФС від 17.08.2018 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено обставин допущення до роботи громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без укладення трудового договору з позивачем, натомість між цими працівниками та ТзОВ «Ковчег-Р» було укладено цивільно-правові договори, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності та накладення на нього штрафу.

Колегія судді суду апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Згідно з частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з пунктом 11 цього Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктами 19, 20 зазначеного Порядку передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

В свою чергу, Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на підставі висновків про порушення позивачем вимог частин першої та третьої статті 24 КЗпП України.

Частина перша статті 24 КЗпП України містить перелік випадків, коли трудовий договір з працівником укладається у письмовій формі. Відповідно до частини третьої цієї ж статті, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

На виконання вимог ст.24 КЗпП України, згідно порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» на роботодавця покладено обов'язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.

Відповідно до ст.253 КЗпП України, особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

В силу ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Встановлено, що 19 липня 2018 року на місці проведення господарської діяльності ТзОВ «Ковчег-Р» інспектором праці було встановлено, що в складському приміщені знаходилось дві особи, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відтак, складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 20 липня 2018 року № РВ153/953/АВ, згідно з яким проведено інспекційне відвідування в ТзОВ "КОВЧЕГ-Р" в результаті якого виявлено порушення, які полягали в порушенні вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір не укладено між працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і директором ТОВ "КОВЧЕГ-Р", за яким працівники зобов'язуються виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а директор товариства зобов'язується виплачувати працівникам заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін; в порушення вимог частини 3 ст. 24 КЗпП України, при фактичному допуску до роботи працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 19.07.2018 директором ТОВ "КОВЧЕГ-Р" не оформлено наказ чи розпорядження (трудовий договір) про прийняття на роботу даних осіб та не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1, вона працює на посаді завідуючої складом з 01.07.2018 року, заробітну плату ще не отримувала, до 01.07.2018 декілька днів була на стажуванні. ОСОБА_2, згідно наданих пояснень перебуває на стажуванні з 16.07.2018, заробітну плату також не отримувала.

Судом першої інстанції взято до уваги твердження позивача про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ТзОВ «Ковчег-Р» було укладено договори цивільно-правового характеру, які позивачем були додані до позовної заяви.

Колегія судді критично оцінює таке твердження та звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при проведенні інспекційної перевірки було надано пояснення, ким саме вони працюють, а договори цивільно-правового характеру від 02 липня 2018 року при проведенні інспекційного відвідування надані інспекторам не були, хоч директор ОСОБА_6 був присутній при проведенні відвідування, і саме директор ОСОБА_6 від імені ТзОВ «Ковчег-Р» підписував ці договори з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто, в разі існування таких на момент перевірки, мав можливість про це повідомити та надати їх посадовим особам Управління Держпраці у Рівненській області.

Більше того, суд наголошує, що вищевказаний акт інспекційного відвідування підписано директором ТзОВ «Ковчег-Р» ОСОБА_6 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо проведеного інспекційного відвідування та складеного за його результатами акта, що, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про визнання наявності виявлених інспекційним відвідуванням порушень законодавства про працю.

Також слід зауважити, що акт інспекційного відвідування складено та підписано 20 липня 2018 року, уповноваженою посадовою особою було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № РВ 153/953/АВ/П/ПТ/ТД 08 серпня 2018 року о 10:00 год.

08 серпня 2018 року Управлінням Держпраці від позивача отримано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату для подання додаткових документів № б/н від 08.08.2018 року (вх. № 4755/16-11 від 08.08. 2018 року).

За результатами розгляду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату уповноваженими посадовими особами було прийняте рішення № 08РВ 153/953/АВ/П/ПТ/ТД від 08 серпня 2018 року про задоволення клопотання та призначено розгляд справи про накладення штрафу на 17 серпня 2018 року о 10:00 год.

17 серпня 2018 року о 11:30 год. відбувся розгляд справи про накладення штрафу, однак, ніяких додаткових документів ТзОВ «Ковчег-Р» до Управління Держпраці у Рівненській області подано не було, зокрема цивільно-правових угод № 1 та № 2 від 02 липня 2018 року.

Відтак, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що на момент проведення інспекційного відвідування цивільно-правових угод № 1 та № 2 від 02 липня 2018 року не існувало, а працівники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали без укладеного трудового договору, також при фактичному допуску до роботи працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 директором ТОВ "КОВЧЕГ-Р" не оформлено наказ чи розпорядження (трудовий договір) про прийняття на роботу даних осіб та не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин та беручи до уваги наведені вище норми, колегія суддів вважає, що постанова Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ 153/953/000321/ТД-ФС від 17 серпня 2018 року в розмірі 223380 грн. відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-Р» - відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області - задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року в справі № 1740/2412/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-Р» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 06 березня 2018 року.