Справа № 120/257/19-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 лютого 2019 р. Справа № 120/257/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк А.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко А.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: вул. Володимира Івасюка, 4/2, м. Хмільник, Вінницька область, 22000)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100)

про: скасування вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 на суму 15819,54 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із провідомленням (викликом) сторін.

21.02.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення адміністративного позову заперечує. Крім того, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

20.02.2019 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване тим, що позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Так, представник відповідача зазначив, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано та направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 на суму 15819,54 грн. 15.11.2018 року податкову вимогу вручено позивачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, представник відповідача вказав, що правом на адміністративне оскарження позивач не скористалась, а до суду звернулася лише 25.01.2019 року.

Таким чином, на думку представника відповідача, позивачу про оскаржувану вимогу стало відомо 15.11.2018 року, а до суду вона звернувся лише 25.01.2019 року, відтак позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду.

Водночас, позивачем до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду подано не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як передбачає ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Як видно із матеріалів справи позивач просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 на суму 15819,54 грн.

Відповідно до п. 1.3. ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. № 2464-VI(далі - Закон №2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином, в разі незгоди з рішенням контролюючого органу платник єдиного внеску має право оскаржити її в адміністративному чи судовому порядку протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання такого рішення.

Так, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано та направлено вимогу від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 на суму 15819,54 грн. рекомендованим листом з повідомленням про вручення 13.11.2018 року. Податкову вимогу вручено позивачу (представнику позивача) 15.11.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, в адміністративному порядку позивач вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 на суму 15819,54 грн, не оскаржувала.

Разом з тим, до суду позивач звернулась 25.01.2019 року, оскаржуючи рішення суб'єкта владних повноважень від 12.11.2018 року, яке отримано нею 15.111.2018 року.

Таким чином, суд констатує порушення позивачем десятиденного строку судового оскарження вимоги зі сплати єдиного внеску від 12.11.2018 року № Ф-6490-17.

При цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, позивач не подала. Поважних причин пропуску строку звернення до суду, судом не встановлено, а позивач не надала будь-яких доказів в підтвердження існування таких обставин.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що спірну вимогу зі сплати єдиного внеску від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 вона не отримувала і підпис в повідомленні про її отримання не ставила. Як видно із повідомлення про вручення поштового відправлення, таке вручено 15.11.2018 року належним чином позивачу (представнику позивача). Водночас, вимога Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17 направлялась на адресу, що вказана в особовій справі платника податків - ОСОБА_3.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що доводи позивача про те, що вона не пропустила строк звернення до суду з позовом щодо оскарження вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 року № Ф-6490-17, спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Таким чином, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відтак, позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено: 07.03.2019 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна