Справа № 711/10296/18
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження № 2-а/711/41/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецька С.М.

при секретарі - Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернака Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернака Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2018 року поліцейським роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернаком Сергієм Миколайовичем винесено постанову серія ВР № 162189 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що він, ОСОБА_1, 21.11.2018 року о 00 год. 09 хв., будучи за кермом автомобіля, рухаючись автошляхом Київ-Ковель-Ягодин М-07 488 км, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот, в той час, коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України.

Тож позивач вважає дії інспектора такими, що грубо порушують його права, з вищевказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного закону, оскільки стверджує, що даного адміністративного правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував, так як він 21 листопада 2018 року, рухаючись в транспортному засобі BMW 320 д.н.з. НОМЕР_1 автомобільною дорогою Київ-Ковель-Ягодин М-07 488 км, оглядовість та видимість у напрямку руху дозволили йому заздалегідь побачити перешкоду для руху по правій смузі руху автотранспорту, у вигляді вибоїн. Стан правої смуги руху був незадовільний, дорожнє покриття вкрите вибоїнами, напливами асфальту, в деяких місцях асфальтове вкриття схоже на колію. Врахувавши дорожню обстановку, керуючись пунктом 12.1 Правил дорожнього руху, з огляду на те, що це було опівночі і обидві смуги були вільними та його транспортний засіб не був перешкодою для інших транспортних засобів тимчасово вимушений був рухатись лівою смугою, про що й повідомив поліцейського, вказавши йому на незадовільний стан дорожнього покриття біля правого боку дороги.

Крім того, мав намір виконати поворот на АЗК "Glusco", яка знаходилася за адресою: вулиця Київська, 15, Вишнів, Волинська область, тобто на відстані менш ніж 1 км від місця зупинки його авто поліцейським. Керуючись пунктом 10.4 Правил дорожнього руху ним було прийнято рішення зайняти крайню ліву смугу завчасно, тому що вказана вище АЗК і поворот на неї знаходились з лівого боку автодороги, про що він також повідомив поліцейського, вказавши йому на відповідну АЗК. Але, підійшовши до його автомобіля, співробітник поліції висловив вимогу пред'явити йому документи і сказав, що ним нібито порушено п.11.5. ПДР. На пояснення вищевказаних причини руху в даній смузі, інспектор Пастернак Сергій Миколайович з наданими йому документами щодо права керування транспортним засобом, пішов до свого стаціонарного посту поліції, де одразу склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП. В якості єдиного доказу його правопорушення поліцейським було надано відеозапис, який був поганої якості, знімалося в темну пору доби і на ньому не видно державних номерних знаків автомобіля, котрий фіксувався, не зрозуміло в якій саме смузі рухався автомобіль, котрий фіксувався, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Окрім цього, в постанові навіть невірно вказані його дані щодо місця проживання, що підтверджує халатне ставлення відповідача до розгляду справи.

Таким чином, просить суд, - визнати протиправними дії поліцейського роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області, капрала поліції Пастернака Сергія Миколайовича при винесенні постанови серія ВР № 162189 від 21 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року позовна заява прийнята до провадження та вирішено розгляд справи провести у позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАСУ.

Крім того, ухвалою суду від 24 січня 2019 року зобов'язано інспектора роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернака Сергія Миколайовича надати до суду та позивачу ОСОБА_1 у строк до 15 лютого 2019 року носій з відеозаписом події, яка мала місце 21.11.2018року за участю сторін та пояснення ОСОБА_1, про що зазначено у постанові від 21.11.2018року серія ВР №162189. Одночасно було роз'яснено відповідачеві, що у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами (ч.9 ст. 80 КАСУ).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив скасувати постанову серії ВР № 162189 від 21 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Підтримав доводи викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день, час, місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов подано не було. Крім того, не виконано вимоги ухвали 24 січня 2019 року та не надано відеозапис події від 21 листопада 2018 року. А тому суд ухвалив розглянути справу за наявними в справі доказами.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2018 інспектором роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернак Сергієм Миколайовичем винесено постанову ВР № 162189 про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за те, що ОСОБА_1, 21.11.2018 року о 00 год. 09 хв., рухаючись за кермом автомобіля BMW 320 д.н.з. НОМЕР_1, автошляхом Київ-Ковель-Ягодин М-07 488 км, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот, в той час, коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п 10.4 ПДР Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Пунктом 12.1.-12.4 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Як передбачено п.11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, на якого в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів (даних відеофіксації, даних фотофіксації, даних пояснень-опитування очевидців події та самого позивача тощо), у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 222, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №162189 від 21 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., винесену поліцейським роти № 5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Пастернак Сергієм Миколайовичем, - скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 26 лютого 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька