Справа № 552/6162/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 р.Справа № 552/6162/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Рогового Романа Григоровича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2018 року по справі № 552/6162/18(головуючий І інстанції: Васильєвої Л.М.)за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Роговного Романа Григоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, 31 жовтня 2018 звернувся з позовом до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону ПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Рогового Р.Г. в якому просив скасувати постанову серії ВР №3 27456 від 22.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ВР №3 27456 від 22.10.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст.122 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що постанова серії ВР №3 27456 від 22.10.2018 року є законною та обґрунтованою, позивача обґрунтовано притягнуто до адмінвідповідальності за скоєне правопорушення.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які з огляду в тому числі на положення ч.2 ст.268 КАС України, були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги,вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції висновувався на тому, що відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови жодними доказами.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 22.10.2018 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 122 КУпАП та визнаний винним у тому, що здійснив обгін іншого транспортного засобу на шляхопроводі та у нього виявлена тріщина вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ, п. 9.1.1., 14.6 ПДР , на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., постанова серії ВР № 297456 від 22.10.2018 року.

Із постанови вбачається, що у написанні прізвища позивача зроблені виправлення із ОСОБА_2 на ОСОБА_2, та обставина що такі виправлення зроблені патрульним поліцейським підтверджується також відеозаписом події притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що наданий відповідачем.

Пунктом 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Верховний суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 зауважив, що порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідач надав відеозапис процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, із якого взагалі не вбачається, що позивач здійснив обгін іншого транспортного засобу порушивши п.14.6 ПДР та, що його автомобіль мав тріщину на вітровому склі в районі склоочисників.

Так, згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, порушення водієм правил керування транспортним засобом полягає в керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме "Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання ".

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина на вітровому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що з наявністю тріщини на вітровому склі в районі роботи склоочисників, тобто, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

По суті відеозапис має тільки відомості про діалог поліцейського з позивачем при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та не має жодного доказу у підтвердження порушень позивачем ПДР, що зазначені у постанові.

Так із відеозапису вбачається, що поліцейський посилається, як на підставу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за обгін транспортного засобу, на показання свідка, однак із постанови про адміністративне правопорушення жодних відомостей про те, що свідком вказаного правопорушення є конкретна особа, із зазначенням його анкетних даних та письмових пояснень, які додаються до постанови немає .

Наданий відповідачем відеозапис не містить відео щодо здійснення позивачем обгону з порушенням ПДР , будь-які інші конкретні та неспростовні докази щодо порушень позивачем ПДР суду не надані.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Позивач, як під час притягнення його до адміністративної відповідальності, так і в позовній заяві заперечував факт здійснення ним обгону з порушенням ПДР, не був згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, заперечував порушенняим ПДР , про що здійснив запис у постанові.

Крім того, колегія суддів, з огляду на наявні у справі матеріали справи, вважає, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів та перед судом не доведено, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУПАП, а наданий відповідачем відеозапис, не зафіксував того, що позивач здійснив обгін іншого ТЗ з порушенням ПДР, посилання поліцейського на показання свідка, особа якого не ідентифікована та від якого не відібрані пояснення, як того вимагає КУпАП, не є належним доказом у вказаній справі. Більш того відповідач навіть не зафіксував відеозаписом тріщину на вітровому склі, якщо така була, хоча мав для цього можливість, оскільки зупинив позивача та мав можливість здійснити такий відеозапис.

Такі невідповідності з боку відповідача, вказують на порушення прав позивача, що вказують на протиправність дій, яка не може створювати та не породжує законних юридичних наслідків у вигляді прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на зазначене, колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з підстав, викладених в даній постанові, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав. Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Рогового Романа Григоровича - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2018 року по справі № 552/6162/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц