Справа № 127/541/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/541/19

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 353634 від 03 січня 2019 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року адміністративним позов задоволено. Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що під час патрулювання відповідачем був помічений транспортний засіб NISSAN PATROL з державним номерним знаком АВ 3209 СР, під керуванням позивача, який в порушення пункту 9.2 "б" ПДР України здійснив поворот без покажчика зміни напряму світловим сигналом.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 03 січня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за адміністративне порушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Вінниці по вул.Київська, 2 здійснюючи поворот праворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні руху, чим порушив пункту 9.2 "б" ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 9.2 "б" ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідачем до матеріалів справи долучено відеозапис з місця події, який був досліджений судом.

Колегія суддів зауважує, що з відеозапису подій неможливо встановити чи дійсно позивачем порушено пункт 9.2. "б" ПДР України, оскільки зображення на відеозаписі не є чітким та якісним у зв'язку з несприятливими погодними умовами.

Інші докази, які підтверджують факт вчинення позивачем такого порушення відсутні.

З огляду на викладене, відповідачем, з урахуванням вимог частини 2 статті 77 КАС України, належним чином не доведено факт порушення позивачем пункту 9.2 "б" ПДР України а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5