Справа № 400/2865/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 р. № 400/2865/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54025

до відповідача:Департаменту захисту економіки Національної поліції України, вул. Ак.Богомольця, 10,Мсп601,Центральна Частина Києва, м.Київ,01601

про:зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі:Позивач) звернувся з позовом, згідно якого просив: зобовязати Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі: Відповідач) зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, що станом на 28.07.2017 року становила 06 років 10 місяців 27 днів та з врахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та під час проходження служби в Національній поліції України.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що Позивач звернувся до Відповідача із проханням повідомити, яка вислуга років в календарному обчисленні зарахованому при переході на службу до Національної поліції України. Листом від 18.09.2018 року № Ш-2026 відповідач повідомив, що згідно даних особової справи вислуга років станом на 01.09.2018 року становила 00 років 10 місяців 00 днів. Законодавець закріпив рівність і однаковість трудових та соціальних гарантій колишніх працівників міліції (податкової міліції) та поліцейських. Станом на момент звернення до суду вислуга років Позивача з врахування проходження служби в податковій міліції та Національній поліції України становить 7 років 11 місяців 14 днів, що дає право у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на отримання надбавки за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу, додаткову відпустку в кількості 2-х діб.

Тому, Позивач вважає, що дії Відповідача щодо обчислення йому вислуги років є неправомірними, й такими, що порушують його права та інтереси.

Відповідачем надано відзив на позов, згідно якого: відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» особи начальницького складу податкової міліції проходили службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, а також на них поширювались інші нормативні документи, що регламентували проходження служби в органах внутрішніх справ, однак, в період з 01.09.2010 по 28.07.2017, податкова міліція не входила до складу органів внутрішніх справ. Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зарахування до вислуги років у поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції та проведення перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років з моменту призначення на службу в Національній поліції України не підлягають задоволенню.

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої він зазначив, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач правом подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від сторін надійшли клопотання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, на підставі норм ч.3 статті 194 КАС, розглянув справу в письмовому провадженні.

На підставі дослідження доводів сторін, надання оцінки наявним в справі доказам суд встановив таке.

Як вбачається з наявних в справі доказів, а саме копії трудової книжки та послужного списку №0170491 Позивач з 01.09.2010 року по 26.09.2014 року був курсантом Національного університету державної податкової служби України (накази: №1230 від 11.08.2010 та№158-к від 27.05.2013).

З 29.09.2014 року по 09.02.2015 Позивач працював на посаді слідчого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Черкаській області (наказ №90 - о/пм від 29.09.2014).

З 09.02.2015 по 06.05.2016 працював на посаді старшого слідчого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області (наказ №8 - о/пм від 09.02.2015).

З 06.05.2016 по 28.07.2017 працював на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері ОУ ГУ ДФС у Черкаській області (29 - о/пм від 06.05.2016).

Згідно із Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 28.07.2017 № 36-о/пм ОСОБА_1, оголошено вислугу років станом на 28.07.2017 року: 06 років 10 місяців 27 днів.

Згідно наказу ГУ ДФС у Черкаській області №74 - о/пм від 06.10.2016 ОСОБА_1, присвоєно спеціальне (військове) звання старший лейтенант податкової міліції.

Згідно наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України №373 о/с від 27.04.2018 ОСОБА_1, було присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції, тобто фактично відповідач визнав період проходження служби до служби в національній поліції та зарахував (переніс) звання за проходження служби у податковій міліції.

27.08.2018 року Позивач звернувся до відповідача з листом щодо зарахування йому вислуги років служби у податковій міліції при переході на службу до Національної поліції України.

18.09.2018 року Відповідач листом № Ш-2026 надав відповідь, згідно якої вислуга років в органах державної податкової служби України не зараховується до стажу служби в поліції, оскільки, відповідно до норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податкова міліція не входила до складу органів внутрішніх справ. Дані особової справи Позивача свідчать, що вислуга років в національній поліції станом на 01.09.2018 року становила 00 років 10 місяців 00 днів.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 78 Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих…

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05.07.2012 №508-VI внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII, який регулював правовий статус податкової міліції.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до статей 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що служба у податковій міліції за своє суттю є службою в органах внутрішніх справ України. Крім того, позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальне звання старший лейтенант податкової міліції, яке у свою чергу призначалось на підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114.

Тому, суд вважає, що відповідачем безпідставно поставлено під сумнів приналежність вислуги років позивача у податковій міліції до служби в органах внутрішніх справ України, та не враховано до вислуги років у поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років позивача з 23.07.2001 по 12.08.2005 у податковій міліції.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 59, 78 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 353, 356 Податкового кодексу України та ст. ст. 19, 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки служба в органах податкової міліції, будучи за своєю правовою природою тотожною службі в органах внутрішніх справ, має бути зарахована до періоди служби в Національній поліції.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів у рішеннях Конституційного Суду України (зокрема, у справі N 1-21/2005 11 жовтня 2005 року та інших) полягає в тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних обов'язків, пов'язаних з ризиком для життя та здоров'я, жорсткими вимогами до дисципліни, професійної придатності, певним обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить від розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер. Ці гарантії не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Закріплений у Конституції та ст. 8 КАС України принцип верховенства права полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлені державою гарантії для поліцейських, в тому числі осіб, які раніше служили в органах внутрішніх справ, як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності.

Згідно п. 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 Ганс-Адам II проти Німеччини» (Заява № 42527/98) від 12 липня 2001 року, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно п.1 ст.1 Протоколу №11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином враховуючи вищезазначене, надбавка за вислугу років є майном позивача, тому маю право, а також законні підстави отримувати надбавку за вислугу 20% від посадового окладу та спеціального звання, а також перенесення стажу служби в податковій міліції наявну на момент переходу на службу до Національної поліції України.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність дій щодо не зарахування Позивачу до стажу служби в поліції вислуги років з врахування проходження служби в податковій міліції, тоум позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України, 705,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,54025 і.п.н. НОМЕР_1) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Ак.Богомольця, 10,Мсп601,Центральна Частина Києва, м. Київ,01601 ) задовольнити повністю.

2. Зобовязати Департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, що станом на 28.07.2017 року становила 06 років 10 місяців 27 днів та з врахуванням цієї вислуги років, провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та під час проходження служби в Національній поліції України.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Ак.Богомольця, 10,Мсп601,Центральна Частина Києва, м. Київ,01601 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,54025 і.п.н. НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 705,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник