Справа № 2040/7708/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р.Справа № 2040/7708/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.11.18 року по справі № 2040/7708/18

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року задоволений адміністративний позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" про стягнення заборгованості. Стягнено з Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" на користь Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 в сумі 401808,23 грн.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, а Пенсійним фондом відповідачу до 20 січня поточного року щорічні розрахунки не надсилались. Крім того, відповідач вказує, що він не визнає суми фактичних витрат, які містяться в розрахунках, та вважає їх не доведеними та документально не підтвердженими позивачем.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" знаходиться на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Працівники ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" отримують пенсію на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості, зазначив, що на підприємстві відповідача працювали працівники, які вийшли на пільгову пенсію, тому відповідач зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгової пенсій цим працівникам. Проте, у ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" виникла заборгованість з липня 2018 року по серпень 2018 року на суму 401808,23 грн.

Однак, ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" у добровільному порядку не відшкодувало фактичні витрати за спірний період, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 401808,23 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - "Закон № 1058-IV") та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - "Закон № 400/97-ВР") визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України - 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Нормами п. 6.4. Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

В свою чергу, підприємства, відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене, обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених у порядку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покладений на підприємства.

За приписами вищезазначених норм, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

З матеріалів справи встановлено, що Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова відповідачу були надіслані розрахунки за липень 2018 року в сумі 209781,14 грн. (а.с.13-44) та розрахунки за серпень 2018 року в сумі 192027,09 грн. (а.с.45, 47-75), якими повідомлено про необхідність сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 1

Зазначені розрахунки відповідачем були отримані, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.46).

Відповідачем не надано до суду доказів оскарження чи скасування в судовому порядку вищевказаних розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Станом на час розгляду справи заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1) відповідачем не сплачена, внаслідок чого він має заборгованість в розмірі 401808,23 грн, що підтверджується наданими позивачем розрахунками.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника, що окремі розрахунки містять виправлення та технічні помилки, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов'язку відшкодувати зазначену заборгованість.

За таких обставин, станом на час звернення з позовом до суду заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень-серпень 2018 року у розмірі 401808,23 грн. відповідачем не сплачена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення з відповідача на користь Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 в сумі 401808,23 грн.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 2040/7708/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 2040/7708/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк З.О. Кононенко
Повний текст постанови складений та підписаний: 04.03.2019 року