Справа № 0840/3817/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 лютого 2019 року о/об 09 год. 51 хв.Справа № 0840/3817/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

за участі представників:

від позивача - Галіченко Б.В.

(діє на підставі довіреності б/н від 14.11.2018 року)

від відповідача - Гончаренко А.І.

(діє на підставі довіреності № 1408/08-01-10-02 від 12.12.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (надалі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) від 05 травня 2018 року за №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) збільшено грошове зобов'язання по податку на прибуток на суму 772747,50 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 515165,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 257582,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) від 05 травня 2018 року за №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на суму 1072041,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 714694,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 357347,00 грн.

Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 18 жовтня 2018 року.

18 жовтня 2018 року ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі до тридцяти днів, а наступне підготовче судове засідання призначено на 06 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року провадження у справі зупинено за клопотанням сторін, з метою надання часу для примирення до 23 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2019 року поновлено провадження у справі.

23 січня року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду, за письмовими згодами всіх учасників справи, призначено справу до судового розгляду по суті на 06 лютого 2018 року після закриття підготовчого провадження.

06 лютого 2019 року судом протокольною ухвалою, в розгляді справи оголошено перерву до 20 лютого 2019 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 20 лютого 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що придбані товари у TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (), TOB «СОКТА» (), TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (), TOB «МАРІОТ КОМПАШ» (), TOB «ХОРАС ГРУП» (), TOB «ЛАКОНІС ТРЕЙД» (), TOB «СЕЛМА ГРУП» (), TOB «КЕЛАД» (), TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮПІН» () мають джерело їх походження з України, були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані TOB «Енерготех» на підставі первинних документів із занесенням відповідних операцій в бухгалтерський облік, оплачені і в подальшому використані у господарській діяльності Позивача для виробництва продукції та її подальшої реалізації, що в свою чергу призвело до змін в активах TOB «Енерготех» та його зобов'язаннях і реально спричинило зміни майнового стану Позивача. Вказує про те, що договори, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, прибуткові документи, розрахункові документи на товари, які закуповувались у вказаних постачальників, і на підставі яких їх вартість була включена позивачем до витрат діяльності підприємства, а сума ПДВ віднесена до складу податкового кредиту - надавались до перевірки, а тому висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки є упередженими та хибними. Таким чином вказує, що податкові повідомлення-рішення № від 05 травня 2018 року, № від 05 травня 2018 року є протиправними та такими що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" адміністративний позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (т.2 а.с.126-142), відповідно до якого зазначено, що висновки, викладені в акті документальної планової виїзної перевірки TOB «Енерготех» від 06 квітня 2018 року №215/08-01-14-01/25480588 та податкові повідомлення-рішення від 05 травня 2018 року № в частині визначення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 772 747,50 грн., в тому числі 515 165 грн., податковим зобов'язанням та 257 582,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, від 05 травня 2018 року № в частині визначення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1 072 041 грн., в тому числі 714 694 грн. за податковим зобов'язанням та 357 347 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, які винесені за результатами даного акту, є правильними та відповідають вимога чинного законодавства.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

У період з 12 березня 2018 року по 23 березня 2018 року податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку TOB «Енерготех» (код ЄДОПОУ 25480588), податкового законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки №215/08-01-14-01/25480588 від 06 квітня 2018 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Енерготех» (код ЄДОПОУ 25480588), тел. +38(061)224- 66-19, e-mail: , податкового законодавства за період з з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

У висновках акту перевірки податковим органом що позивачем зокрема порушено:

- пункт 44.1 пункт 44.2 статті 44, підпункт 134,1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункт 135.1 статті 135 ПК України, в редакції, що діє після 01 січня 2015 року, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 515 165 грн., у тому числі за півріччя 2016 року в сумі 155 248 грн., за три квартали 2016 року в сумі 255 216 грн., за 2016 рік в сумі 515 165 грн.;

- пункт 14.1.36, підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункт 44.1, пункт 44.2 статті 44, пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 714 694 грн., в тому чисті:

за травень 2016 року у сумі 63 752 грн.;

за червень 2016 року у сумі 175 306 грн.;

за липень 2016 року у сумі 75 728 грн.;

за вересень 2016 року у сумі 111 075 грн.;

за листопад 2016 року у сумі 53 715 грн.;

за грудень 2016 року у сумі 203 368 грн.;

за червень 2017 року у сумі 31648 грн.

за жовтень 2017 року у сумі 102 грн.

Не погоджуючись із висновками перевірки, позивачем при визначенні об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2016 та 2017 рік та по яким позивачем сформовано податковий кредит та податкові зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) за 2016 та 2017 рік, подано Заперечення вих. № 26/5 від 19 квітня 2018 року (вх. № 15593/10 від 19 квітня 2018 року) на акт перевірки і засвідчені копії первинних документів, які підтверджують показники, відображені позивачем у бухгалтерському обліку та податковій звітності, але які не були зазначені відповідачем в акті перевірки.

За результатами розгляду заперечень позивача, податковий орган після перегляду залишив їх без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

Так, на підставі Акту перевірки №215/08-01-14-01/25480588 від 06 квітня 2018 року податковим органом 05 травня 2018 року стосовно позивача винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготех» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) збільшено грошове зобов'язання по податку на прибуток на суму 772747,50 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 515165,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 257582,50 грн.;

- №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготех» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на суму 1072041,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 714694,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 357347,00 грн.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 05 травня 2018 року за № , № , ТОВ «Енерготех» подало до Державної фіскальної служби України скаргу Вих.№42/5 від 17 травня 2018 року (вх. №41107/6 від 22 травня 2018 року).

07 вересня 2018 року позивачем отримано Рішення про результати розгляду скарги відповідно до вказаного рішення, скарга ТОВ «Енерготех» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 05 травня 2018 року - без змін.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (частина 1 статті 1 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (пункт 135.1 статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Разом з тим, пунктом 187.1 статті 187 ПК України, визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу. (підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (пункт 198.3 статті 198 ПК України)

При цьому, пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. (пункт 201.10 статті 201 ПК України)

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Згідно з пунктом 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. (пункт 2.1. Положення № 88)

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено, що первині та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При розгляді справи позивачем до суду надано, а судом в судовому засіданні досліджено первинні документи по взаємовідносинам Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" з ТОВ «Маріот Компані».

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Маріот Компані» підтверджуються, судом досліджено: договір поставки № 12/12-2006 від 12 грудня 2016 року; додаткова угода № 1 від 10 березня 2017 року щодо зміни преамбули та розділу 16 до Договору поставки № 12/12-2016 від 12 грудня 2016 року; Додаткова угода № 2 від 16 березня 2017 року щодо визначення умов поставки Товару до договору поставки № 12/12-2016 від 12 грудня 2016 року; Акт №1 заліку зустрічних однорідних вимог від 18 січня 2017 року, згідно якого борг ТОВ «Енерготех» перед ТОВ «Маріот Компані» по видатковій накладній № 12309 від 30 грудня 2016 року становить 74 778,08 грн. в т.ч. ПДВ - 12 463,01 грн.; Акт №2 заліку зустрічних однорідних вимог від 18 березня 2017 року, згідно якого борг ТОВ «Енерготех» перед ТОВ «Маріот Компані» по видатковій накладній № 123011 від 30 грудня 2016 року становить 171 375,61 грн. в т.ч. ПДВ -28 562,60 грн.; платіжне доручення ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» № 557 від 04 листопада 2016 року на суму 400 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 66 666,67 грн.; платіжне доручення ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» № 40 від 18 січня 2017 року на суму 166 546,00 грн. в т.ч. ПДВ - 27 757,67 грн.; договір № 57 від 18 березня 2017 року про відступлення права вимоги; Рахунок-фактура ТОВ «МАРІОТ КОМПАНІ» № 12309 від 30 грудня 2016 року на суму 241 324,08 грн. в т.ч. ПДВ - 40 220,68 грн.; видаткова накладна № 12309 від 30 грудня 2016 року на суму 241 324,08 грн. в т.ч. ПДВ - 40 220,68 грн.; товарно-транспортна накладна (ТТН) № Р075 від 30 грудня 2016 року на перевезення ТМЦ 16,197 т. на суму 241 324,08 грн з ПДВ; сертифікат якості № СТ75 від 30 грудня 2016 року на ТМЦ 16,197т.; рахунок-фактура ТОВ «МАРІОТ КОМПАНІ» № 123010 від 30 грудня 2016 року на суму 303 369,47 грн. в т.ч. ПДВ - 50 561,58 грн.; видаткова накладна № 123010 від 30 грудня 2016 року на суму 303 369,47 грн. в т.ч. ПДВ - 50 561,58 грн.; ТТН № Р077 від 30 грудня 2016 року на перевезення ТМЦ 10,983 т. на суму 303 369,47 грн. з ПДВ; сертифікат якості № СТ77 від 30 грудня 2016 року на ТМЦ 10,983 т.; рахунок-фактура ТОВ «МАРІОТ КОМПАНІ» № 123011 від 30 грудня 2016 року на суму 268 006,14 грн. в т.ч. ПДВ - 44 667,69 грн.; видаткова накладна № 123011 від 30 грудня 2016 року на суму 268 006,14 грн. в т.ч. ПДВ - 44 667,69 грн.; ТТН № Р082 від 30 грудня 2016 року на перевезення ТМЦ 17,025 т. на суму 268 006,14 грн. з ПДВ; сертифікат якості № СТ82 від 30 грудня 2016 року на ТМЦ 17,025 т.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Хорас Груп» підтверджуються, судом досліджено: специфікація №1 на поставку Товару від 01 вересня 2016 року до договору № 04/04-16 від 04 квітня 2016 року на ТМЦ 22,45т. сума 336 750,00 грн. в т.ч. ПДВ - 56 125,00 грн.; специфікація №2 на поставку Товару від 26 вересня 2016 року до договору № 04/04-16 від 04 квітня 2016 року на ТМЦ 21,98 т. сума 329 700,00 грн. в т.ч. ПДВ - 54 950,00 грн.; видаткова накладна № 71 від 26 вересня 2016 року на ТМЦ 22,45т. на суму 336 750,00 грн. в т.ч. ПДВ - 56 125,00 грн.; ТТН № 71 від 26 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 22,45т. на суму 336 750,00 грн. з ПДВ; сертифікат якості № 011 від 26 вересня 2016 року на ТМЦ 22,45т.; рахунок-фактура ТОВ «МТЕК» № РФ-460-1 від 26 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 22,45т.за послуги на суму 1800грн. в т.ч. ПДВ - 300,00грн.; Договір №2П про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28 листопада 2013 року з додатковою угодою від 28 листопада 2014 року до нього (між ТОВ «МТЕК» та ТОВ «Енерготех»); Акт надання послуг перевезення ТОВ «МТЕК» № 460-1 від 26 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 22,45т.за послуги на суму 1800грн. в т.ч. ПДВ - 300,00грн.; рахунок на оплату ТОВ «ХОРАС ГРУП» № 71 від 26 вересня 2016 року за ТМЦ 22,45т. на суму 336 750,00 грн. в т.ч. ПДВ - 56 125,00 грн.; платіжне доручення ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» № 337 від 01 вересня 2016 року на суму 173 750,00 грн. в т.ч. ПДВ - 28 958,33 грн.; видаткова накладна № 74 від 27 вересня 2016 року на ТМЦ 21,98т. на суму 329 700,00 грн. в т.ч. ПДВ - 54 950,00 грн.; ТТН №74 від 27 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 21,98т. на суму 329 700,00 грн. з ПДВ; сертифікат якості № 014 від 27 вересня 2016 року на ТМЦ 21,98т.; рахунок-фактура ТОВ «МТЕК» № РФ-460-2 від 27 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 21,98т. за послуги на суму 1800грн. в т.ч. ПДВ - 300,00грн.; Акт надання послуг перевезення № 460-2 від 27 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 21,98т. за послуги на суму 1800грн. в т.ч. ПДВ - 300,00грн.; податкова накладна від ТОВ «МТЕК» № 25 від 27 вересня 2016 року на перевезення ТМЦ 21,98т. за послуги на суму 1800грн. в т.ч. ПДВ - 300,00грн.; рахунок на оплату ТОВ «ХОРАС ГРУП» № 74 від 27 вересня 2016 року за ТМЦ 21,98т. на суму 329 700,00 грн. в т.ч. ПДВ - 54 950,00 грн.; платіжне доручення ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» № 469 від 18 жовтня 2016 року на суму 300 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн. "

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Лаконіс Трейд»: підтверджуються, судом досліджено: договір на поставку металовиробів № б/н від 19 грудня 2016 року; договір №68 від 19 грудня 2016 року про відступлення права вимоги; Акт заліку зустрічних однорідних вимог №б/н від 19 грудня 2016 року, згідно якого заборгованість ТОВ «Енерготех» перед ТОВ «Лаконіс Трейд» по видатковій накладній № 12195 від 19 грудня 2016 року (рахунку-фактурі № 12195 від 19 грудня 2016 року) становить 75 791,00 грн. в т.ч. ПДВ - 12 661,83 грн.; платіжне доручення ТОВ «Енерготех» № 688 від 19 грудня 2016 року на суму 44 005,00 грн. в т.ч. ПДВ-7 334,17 грн.; ТТН № РН195/6 від 19 грудня 2016 року на перевезення ТМЦ 12,815т. на суму 335 514,26 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 12195 від 19 грудня 2016 року на суму 119976,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1-9 9996,00 грн.; видаткова накладна № 12196 від 19 грудня 2016 року на суму 215538,26 грн. в т.ч. ПДВ - 35 923,04 грн.; рахунок фактура ТОВ «Лаконіс трейд» № 12195 від 19 грудня 2016 року на суму 119976,00 грн. в т.ч. ПДВ - 19 9996,00 грн.; сертифікат якості № 549695 від 21 грудня 2013 року; сертифікат якості № 511872 від 21 березня 2016 року; сертифікат якості № 67046 від 24 вересня 2016 року; сертифікат якості № 66123 від 13 травня 2013 року; ТТН № РН197 від 19 грудня 2016 року на перевезення ТМЦ 13,621т. на суму 218 075,76 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 12197 від 19 грудня 2016 року на суму 218 075,76 грн. в т.ч. ПДВ - 36 345,96 грн. сертифікат якості № 4310 від 18 серпня 2014 року; сертифікат якості № 6741 від 03 листопада 2016 року; сертифікат № 510382 від 14 березня 2014 року; Сертифікат якості № 518311 від 08 травня 2014 року.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Селма Груп»: підтверджуються, судом досліджено: договір поставки № МП-00046 від 30 березня 2016 року; специфікація на Товар №1 від 30 березня 2016 року до договору поставки № МП-00046 від 30 березня 2016 року на суму 528 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 88 000,00 грн. ТТН № 64 від 31 травня 2016 року на перевезення ТМЦ 22,0т. на сумму 528 000,00 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 160404 от 04 квітня 2016 року на суму 528 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 88 000,00 грн.; сертифікат якості № 7022/09 від 09 листопада 2009 року; договір №2П про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28 листопада 2013 року з додатковою угодою від 28 листопада 2014 року до нього (між ТОВ «МТЕК» та ТОВ «Енерготех»); рахунок-фактура ТОВ «МТЕК» № РФ-397 від 31 травня 2016 року на перевезення ТМЦ 22,0т. за послуги в розмірі 3500,00 грн. в т.ч. ПДВ - 700,00 грн.; Акт наданих послуг перевезення ТОВ «МТЕК» № 397 від 01 червня 2016 року на перевезення ГМЦ 22,0т. за послуги в розмірі 4200,00 грн. в т.ч. ПДВ - 700,00 грн.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Келад»: підтверджуються, судом досліджено: договір поставки PAX № 29/04/16 від 29 квітня 2016 року; ТТН № 44 від 29 квітня 2016 року на перевезення ТМЦ 25,0т. на суму 379 500,00 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 290406 від 29 червня 2016 року за ТМЦ 25,0 т. на суму 379 500,00 грн. в т.ч. ПДВ - 63 250,00 грн.; Сертифікат якості № 24610 від 04 квітня 2014 року; договір №2П про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28 листопада 2013 року з додатковою угодою від 28 листопада 2014 року до нього (між ТОВ «МТЕК» та ТОВ «Енерготех»); рахунок-фактура ТОВ «МТЕК» № РФ-379 від 29 квітня 2016 року на перевезення ТМЦ 25,0т. зa надані послуги 3600,00 грн. в т.ч. ПДВ - 600,00 грн.; Акт надання послуг перевезення ТОВ «МТЕК» № 379 від 29 квітня 2016 року на перевезення ГМЦ 25,0т. за надані послуги 3600,00 грн. в т.ч. ПДВ - 600,00 грн.; податкова накладна ТОВ «МТЕК» № 18 від 29 квітня 2016 року на перевезення ТМЦ 25,0т. за надані послуги 3600,00 грн. в т.ч. ПДВ - 600,00 грн.; рахунок на оплату ТОВ «КЕЛАД» № 29/04/06 від 29 квітня 2016 року за ТМЦ 25,0 т. на суму 379 500,00 грн. в т.ч. ПДВ - 63 250,00 грн.; банківська виписка ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» (ПП № 363 від 05 липня 2016 року) на оплату 379 500,00 грн. в т.ч. ПДВ - 63 250,00 грн.; ТТН №68 від 30 червня 2016 року на перевезення ТМЦ 11,75т. на суму 127 487,54 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 290606 від 29 червня 2016 року ТМЦ 11,75т. на суму 127 487,54 грн. з ПДВ-21 247,92 грн.; сертифікат якості № А-10907 від 27 жовтня 2014 року; акт надання послуг перевезення ТОВ «МТЕК» на перевезення ТМЦ 11,75т. на суму 4000,00 грн. в т.ч. ПДВ-666,67 грн.; рахунок на оплату ТОВ «МТЕК» № 411 від 29 червня 2016 року за послуги перевезення ТМЦ 11,75т. у розмірі 4 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 666,67грн.; податкова накладна ТОВ «МТЕК» № 15 від 30 червня 2016 року на перевезення ТМЦ 11,75т. зa надані послуги 4 000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 666,67грн.; рахунок на оплату ТОВ «КЕЛАД» № 290606 від 29 червня 2016 року ТМЦ 11,75т. на суму 127 487,54 грн. з ПДВ - 21 247,92 грн.; платіжне доручення ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» № 251 від 14 липня 2016 року на суму 344 250,54 грн. з ПДВ - 57 375,09 грн.; оборотна-сальдова відомість ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» по взаєморозрахункам із ТОВ «КЕЛАД» про відсутність заборгованостей.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Торгівельний дім «Рітейл Солюшн» підтверджуються, судом досліджено: договір поставки № 2867 від 28 листопада 2016 року на умовах з відстрочкою платежу; ТТН № П-2867 від 28 листопада 2016 року на перевезення ТМЦ 19,418т. на загальну суму 366 707,17 грн. з ПДВ; видаткова накладна № 11286 від 28 листопада 2016 року на суму 200 949,67 грн. в т.ч. ПДВ - 33 491,61 грн.; видаткова накладна № 11287 від 28 листопада 2016 року на суму 165 757,50 грн. в т.ч. ПДВ - 27 626,25 грн.; сертифікат якості № 2867/1 від 28 листопада 2016 року на ТМЦ 19,418 т.; сертифікат якості № 2841 від 02 травня 2016 року; сертифікат якості № 33434 від 28 квітня 2013 року; сертифікат якості № 1196/5 від 30 листопада 2015 року; сертифікат якості № 11428 від 08 липня 2015 року.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «СОКТА» підтверджуються, судом досліджено: договір поставки №12 від 04 липня 2016 року; ТТН № Р028 від 14 липня 2016 року на перевезення ТМЦ на суму 454 368,60 грн. з ПДВ; рахунок фактура ТОВ «СОКТА» № 28 від 14 липня 2016 року на ТМЦ на суму 454 368,60 грн. в т.ч. ПДВ - 75 728,10 грн.; видаткова накладна № 28 від 14 липня 2016 року на ТМЦ на суму 454 368,60 грн. в т.ч. ПДВ-75 728,10 грн.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Енерготех» та ТОВ «Альтерс Компані» підтверджуються, судом досліджено: договір купівлі-продажу № 38 від 05 березня 2016 року; рахунок на оплату ТОВ «Альтерс Компані» № 233 від 23 травня 2016 року на суму 399 360,00 грн. в т.ч. ПДВ - 66 560,00 грн.; видаткова накладна № 204 від 23 березня 2016 року на суму 399 360,00 грн. в т.ч. ПДВ - 66 560,00 грн.; ТТН № Р024 від 23 травня 2016 року на перевезення ТМЦ на загальну суму 399 360,00 грн. з ПДВ.

На час здійснення господарської операції контрагенти позивача мали спеціальну податкову правосуб'єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.

Виходячи зі специфіки укладених між позивачем та його контрагентами договорів, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій.

З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне здійснення господарської діяльності підприємства.

Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань матеріали справи не містять, відповідачем до суду не надано.

Також позиція викладена й у висновку експерту за результатами проведення економічної експертизи №149/11-1 від 05 листопада 2018 року по справі №0840/3817/18, відповідно до якої зазначено, що: «… Згідно дослідження даних порядку відображення у бухгалтерському обліку TOB «ЕНЕРГОТЕХ» обліку надходження сировини, її відпуску у виробництво, обліку і реалізації готової продукції, визначення доходів і витрат, пов'язаних з такими господарськими операціями документально порушення вимог п.2 ст.9 Закону України від 16.07.99 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, п.44.1 п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями), в редакції, що діє після 01.01.2015 та п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, яке викладено у акті перевірки № 215/08-01-14-01/25480588 від 06.04.2018 року (у т. ч. у п. 1 розділу «IV. Висновок») ГУ ДФС у Запорізькій області документально не підтверджується. Формування TOB «Енерготех» активу за рахунок надходження активів - товару з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання, документально не підтверджується.

Заниження об'єкта оподаткування з податку на прибуток TOB «ЕНЕРГОТЕХ» при взаємовідносинах з TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «СЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» (), документально не підтверджується, заниження податку на прибуток на загальну суму 515 165 грн. яке викладено у акті перевірки № 215/08-01-14-01/25480588 від 06.04.2018 року (у т. ч. у п. 1 розділу «IV. Висновок») ГУ ДФС у Запорізькій області документально не підтверджується.

Згідно проведеного дослідження наданих документів TOB «ЕНЕРГОТЕХ» не відповідність вимог п.14.1.36, пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2. ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями), заниження об'єкта оподаткування з ПДВ між контрагентами TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «ЄЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ ЄОЛЮШН» (), яке викладено у акті перевірки № 215/08-01-14-01/25480588 від 06.04.2018 року (у т. ч. у п. 1 розділу «IV. Висновок») ГУ ДФЄ у Запорізькій області на загальну суму 714 694 грн. документально не підтверджується…».

Суд погоджується з позицію позивача про те, що контролюючим органом в особі податкового ревізора, безпідставно не взято до уваги всі первинні документи по господарським взаємовідносинам позивача та TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «СЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» () та не відображено їх в Акті перевірки, оскільки такі документи податковому органу надано.

Щодо посилання ревізора-інспектора в Акті перевірки №215/08-01-14-01/25480588 від 06 квітня 2018 року на процесуальні рішення в межах досудового слідства інформацію про які взято з Єдиного державного реєстру судових рішень та посилання на кримінальні провадження щодо контрагентів позивача, то суд зазначає про наступне.

Дослідивши Акт перевірки та отримавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, суд не може погодитись з податковим органом, оскільки у наведених представником відповідача кримінальних провадженнях не досліджувалися господарські відносини ТОВ «Енерготех» з TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «СЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» ().

У акті перевірки відсутня жодна інформація щодо здійснення злочинної діяльності з ТОВ «Енерготех».

Представником відповідача до суду не надано копії такого рішення. Також представником відповідача повідомлено суд про те, що висновки які викладені в акті перевірки зроблені на підставі інформації отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд зауважує, що преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Так, відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Понад це відповідно до статті 62 Конституції України статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, діє презумпція невинуватості. Згідно частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що у цьому випадку суд не може взяти до уваги кримінальні провадження на які контролюючий орган посилається в Акті перевірки №215/08-01-14-01/25480588 від 06 квітня 2018 року, як на підставу нереальності господарських правовідносин контрагентів з позивачем, оскільки у вказаних кримінальних провадженнях не дослідженні господарські операції TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «СЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» () з ТОВ «Енерготех».

Висновок відповідача про не підтвердження отримання товару позивачем саме від його контрагентів є необґрунтованим, базується виключно на припущеннях контролюючого органу, оскільки фактично ним досліджувалась наявна податкова інформація стосовно контрагентів позивача.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом.

Правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (стаття 234 ЦК України). Недійсність фіктивних правочинів, тобто встановлення факту відсутності наміру створити правові насідки, а отже реально здійснити господарську діяльність, визначається тільки судом. Рішення суду про визнання правочинів між позивачем та його контрагентами недійсними контролюючим органом до суду не надано.

Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Такий висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини висловленою у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), в якій Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

При дотриманні контрагентами законодавчо встановлених вимог до оформлення первинних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.

Враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності особи, діюче законодавство України, так само як Податковий кодекс України не передбачає відповідальності у виді донарахування податкових зобов'язань, застосування штрафних санкцій або не підтвердження права на податковий кредит на господарюючого суб'єкта за можливі неправомірні дії свого контрагента; окрім того, не передбачає обов'язку або права одного платника податку контролювати показники податкової звітності з податку на додану вартість іншого платника податку, або на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Таким чином, порушення допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Висновок відповідача про не підтвердження отримання товару позивачем саме від TOB «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (); TOB «СОКТА» (); TOB «АЛЬТЕРС КОМПАНІ» (); TOB «МАРІОТ КОМПАНІ» (); TOB «ХОРАЄ ГРУП» (); TOB «ЛАКОНІЄ ТРЕЙД» (); TOB «СЕЛМА ГРУП» (); TOB «КЕЛАД» (); TOB «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «РІТЕЙЛ СОЛЮШН» () є необґрунтованим, базується виключно на припущеннях контролюючого органу, оскільки фактично ним досліджувалась наявна податкова інформація стосовно контрагентів позивача, які є постачальниками товару, що підтверджено зазначеними вище первинними документами.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Якщо податковим органом встановлено неналежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов'язків, відповідальність за їх невиконання або неналежне виконання повинно нести саме це підприємство.

При цьому з матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, мали відповідні будівельні ліцензії, а відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до складу витрат для цілей оподаткування податком на додану вартість за такими договорами у позивача не було.

За приписами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем обставини встановлені у Акті перевірки №215/08-01-14-01/25480588 від 06 квітня 2018 року є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення №, № від 05 травня 2018 року - є протиправними та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05 травня 2018 року за №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерготех" збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 772 747,50 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у сумі 515 165,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 257 582,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05 травня 2018 року за №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерготех" збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на сумі 1 072 041,00 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у сумі 714 694,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 357 347,00 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготех" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 12-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 27 671 грн. 84 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 березня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов