Справа № 0740/980/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1488/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.,

представника позивача Феделещака М.М.,

представника відповідачів Кремер Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Дору Ю.Ю., в м. Ужгороді, 13 год. 49 хв. повний текст якого складений 28.12.2018, у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Головного управління ДФС у Закарпатській області Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Львівській області №704613/38540625 від 17.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №271 від 25.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних; та зобов'язанні ДФС України зареєструвати таку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що КП «ВУВКГ міста Ужгорода» 26.10.2017 року сплатило із затримкою більше 30 календарних днів 97100,01 грн податку на додану вартість згідно платіжного доручення №13092831, в т.ч. 85394,76грн. узгодженого ПДВ та 11705,25грн пені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16 та 17.11.2017 року із сплатило із затримкою більше 30 календарних днів 1717805,33 грн податку на додану вартість згідно платіжних доручень №13405111, №13405109, №13405106, №13405108, №13405107, №13405110, №13405105, в т.ч. 1670984,33грн. узгодженого ПДВ та 46821 грн пені згідно наведеної постанови суду.

Не погодившись з прийняттям наведеного рішення, його оскаржив в апеляційному порядку позивач. Просить скасувати дане рішення та винести постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що протягом усього періоду Податкового кодексу України, податковий орган, зважаючи в тому числі і на недостовірність даних облікової картки платника податку, здійснював нарахування пені всупереч вимогам ст.129 ПКУ, зараховуючи сплачені кошти в погашення неправомірно нарахованих сум пені та всупереч вимог п.131.2 ст.131 ПК України.

Внаслідок наведених вище порушень, із загальної суми платежу, здійсненої підприємством 26.10.2018 року у сумі 97100,01 грн., податковий орган відобразив в погашення основного зобов'язання лише 77896 грн., а із платежу, здійсненого 17.11.2018 року у сумі 1717805,33 грн. лише 1640989,40 грн.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та виклав доводи аналогічні наведеним в рішенні суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що податковим органом 11.04.2018 року проведено камеральну перевірку КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з питання своєчасності сплати податку на додану вартість згідно поданих КП «ВУВКГ міста Ужгорода» податкових декларацій з податку на додану вартість за січень - квітень 2017 року та постанови суду від 28.10.2016р. №807/1099/16 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

За результатами перевірки11.04.2018 складено акт за №501/12-01/03344326, яким встановлено, що за період з 24.01.2017 по 17.11.2017 КП«ВУВКГ міста Ужгорода» в порушення вимог п.50.1 ст.50, п.57.1, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 1718885,40грн. податку на додану вартість, в т.ч. 409099,40 грн податкового боргу з ПДВ строки сплати, якого узгоджені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16 (граничні терміни сплати 24.01.2017р., 24.02.2017р., 24.03.2017р., 24.04.2017р., 24.05.2017р., 24.06.2017р.) та 1309786грн узгодженого ПДВ згідно податкових декларацій за січень 2017 року (граничний термін сплати 02.03.2017р.), за лютий 2017 року (граничний термін сплати 30.03.2017р.), за березень 2017 року (граничний термін сплати 30.04.2017р.), за квітень 2017 року (граничний термін сплати 01.06.2017р.).

На підставі акта перевірки від 11.04.2018 №501/12-01/03344326 відповідачем прийнято 03.05.2018 року податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість визначеного п.50.1ст.50, п.57.1, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України на підставі п.126.1 ст.126 ПК України за затримку на 275, 275, 244, 266, 266, 238, 238, 238, 207, 207, 207, 207, 177, 177, 146, 260, 260, 232, 232, 201, 169, 169, 169 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 1718885,40 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 20 відсотків у сумі 343777,08 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пп. «а» п.50.1 ст.50 ПК України платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При погашенні податкового боргу платниками податків, податковий орган керується п.87.9 ст. 87 ПК України, згідно якого у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

При цьому встановлено, що в січні 2014 року КП "ВУВКГ м.Ужгорода" звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ДПІ у м. Ужгороді від 28 жовтня 2013 року №, за яким ДПІ у м.Ужгороді зобов'язало сплатити штрафну санкцію у розмірі 113992,19 грн. за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. у позовних вимогах було відмовлено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. скасовано, визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2013р. №. КП "ВУВКГ м.Ужгорода".

Стосовно встановлених обставин ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. у справі №876/661/15 (номер справи в першій інстанції 2а-0770/543/11), на які посилається позивач, встановлено, що КП "ВУВКГ м.Ужгорода" звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, яким просило суд лише скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.01.2011р. №/0/51/152/03344326/717 (яким ДПІ у м. Ужгороді зобов'язало сплатити штрафну санкцію у розмірі 249260,81 грн за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість). Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.01.2011р. №/0/51/152/03344326/717.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. вказану постанову залишено без змін. КП "ВУВКГ м.Ужгорода" інших позовних вимог не виставляло.

Також згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» за 2015 рік неузгоджена сума ПДВ в розмірі 113992,19 грн 29.05.2015 року була скасована на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. по справі №876/6114/14 (а.с.43 на звороті) , неузгоджена сума ПДВ в розмірі 249260,81 грн. 19 червня 2015 року була скасована на виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі №876/661/15 (а.с.44 на звороті).

Колегія суддів підтримує думку суду першої інстанції щодо критичного ставлення до тверджень позивача стосовно невиключення з податкового боргу нарахування в сумі 430630,12 грн. на підставі ухвали ВАСУ від 27.10.2009р. по справі №К-7796/07) оскільки вказана сума з інтегрованої картки КП«ВУВКГ міста Ужгорода» з ПДВ за 2010 рік була виключена 19.02.2010р., про що свідчить відповідний запис в інтегрованій картці. Станом на 18.02.2010р. недоїмка становила 1159712,33грн., а станом на 19.02.2010р. зменшилась на 430630,12грн та становила 729082,21грн. Фактично сплачені кошти КП «ВУВКГ міста Ужгорода» в сумі 430630,12 грн були зараховані в рахунок погашення наявного податкового боргу станом на 19.02.2010р. згідно з черговістю його виникнення (а.с.55-56 на звороті).

Одночасно на спростування доводів апелянта зі змісту наведених рішень у резолютивних частинах не міститься висновків щодо визнання неправомірними будь-яких інших дій ДПІ у м. Ужгороді та вказівок щодо внесення будь-яких змін до інтегрованої картки КП«ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість за відповідні періоди.

Колегія суддів покликаючись на наведені приписи податкового законодавства вважає, що рішення судів не знімають обов'язку з КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» дотримуватись строків сплати узгоджених податкових зобов'язань та сплати розстрочених платежів вчасно та у повному обсязі відповідно до графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості.

Стосовно доводів апелянта про те, що відповідач не зарахувавши на рахунок КП «Водоканал м.Ужгорода» №2116 у системі електронного адміністрування ПДВ кошти у сумі 4486117,35, які підприємством було перераховано на сплату ПДВ у 2015 році у ході виконання постанови КМУ №375 від 04.06.2015р., податковим органом, починаючи з серпня 2015 року було позбавлено підприємство суттєвого джерела сплати ПДВ, оскільки згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з ПДВ за 2015 рік за рахунок поступлень комунальному підприємству «ВУВКГ міста Ужгорода» субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах 28.08.2015 року погашено податковий борг в сумі 468381,00грн., 17.12.2015р. погашено податковий борг в сумі 856000,00грн., 17.12.2015р. погашено податковий борг в сумі 2498905,09грн, 17.12.2015 погашено податковий борг в сумі 105130,51грн, 17.12.2015 погашено податковий борг в сумі 557700,75грн. Таким чином, субвенція в сумі 4486117,35грн була перерахована в рахунок погашення заборгованості КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість без затримання. Вказане перерахування підтверджується і копіями платіжних доручень КП «ВУВКГ м. Ужгорода» від 28.08.2015р. №1, від 16.12.2015р. №1, №2, №3 (а.с.а.с.119-122), то такі є надуманими та не підтвердженні належними доказами.

При цьому КП «ВУВКГ міста Ужгорода» визнано борг по пені, який утворився станом на 30 вересня 2016 року, що стверджується постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2016р. №807/1099/16 (про стягнення податкового боргу із встановленням графіку сплати), де суд погодився з наведеними фактами важкого фінансового становища КП «ВУВКГ міста Ужгорода» та постановив позовну заяву Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області до КП «ВУВКГ міста Ужгорода» про стягнення податкового боргу у розмірі 4756158,80 задовольнити та розстрочити виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена в адміністративній справі №807/1099/16 від 28.10.2016 року про стягнення податкового боргу у розмірі 4756158,80 грн. на 36 (тридцять шість) місяців з щомісячним погашенням суми до 25 числа місяця, встановивши наступний графік сплати: з листопада 2016 року по вересень 2019 року щомісячно та у жовтні 2019 року.

Відповідно до п.131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Згідно п.2 гл.1 розд. VI Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016, № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за №751/28881, (далі - Порядок) у разі наявності у платника податкового боргу кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості органами ДФС (Державної виконавчої служби України, органами Казначейства) заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

Зважаючи на наведені обставини суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що при проведенні камеральної перевірки встановлено саме несвоєчасну сплату податку на додану вартість згідно встановленого графіку сплати (запропонованого КП «ВУВКГ міста Ужгорода») відповідно до Постанови суду від 28.10.2016 року №807/1099/16 про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу (повністю визнаного КП «ВУВКГ міста Ужгорода»).

Разом з тим згідно даних інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість 26.10.2017 року КП «ВУВКГ міста Ужгорода» із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 97100,01 грн. згідно платіжного доручення від 26.10.2017р. №13092831, в т.ч. 85394,76грн. узгодженого ПДВ та 11705,25грн пені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16 (а.с.36).

Згідно даних інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість 17.11.2017 року КП «ВУВКГ міста Ужгорода» із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 1717805,33грн згідно платіжних доручень від 17.11.2017р. №13405111, №13405109, №13405106, №13405108, №13405107, №13405110, №13405105, в т.ч. 1670984,33грн. узгодженого ПДВ та 46821,00грн пені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16.

Програмне забезпечення ДФС України при веденні інтегрованих карток КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» працює у відповідності до ст.129, п.131.2 ст.131 ПК України, що підтверджується відповідними розподілами та розрахунками у інтегрованих картках КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» в період з 24.01.2017 по 17.11.2017 охоплений вказаною перевіркою. Отже суми платежу здійснені підприємством були зараховані в рахунок погашення наявного податкового боргу згідно черговістю його виникнення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що фіскальний орган довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі №0740/980/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 04.03.2019.