Справа № 522/6/18
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/160/19
Справа № 522/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2, за участі третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Загороднюка В.І. перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що позивач не здійснив перешкод у русі трамваїв, докази адміністративного правопорушення відсутні.

З пояснень до позову від представника третьої особи вбачається, що автомобіль позивача було припарковано на перехресті з круговим рухом, що створило загрозу безпеці руху, адже автомобіль заважав оглядовості іншим учасникам руху.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.02.2019 року №775/19 по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою суду від 07.02.2019 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я. та призначена до розгляду у судовому засідання на 15.02.2019 року.

У судовому засіданні 15.02.2019 року позивачу було надано час для подання додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 25.02.2019 року.

У судове засідання учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасник справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази сторін приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.12.2017 року інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АР №519820, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за зупинку та стоянку на перехресті на трамвайній колії, чим було створено перешкоду руху трамваїв за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.12.2017 року вбачається, що вони стали свідками того, як автомобіль Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 стояв припаркований на перехресті з круговим рухом, на трамвайних коліях.

З довідки Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради №024/106-87 від 20.02.2019 року вбачається, що рух трамваїв по вул. Преображенська на відділені від площі Тираспольська до вул. Буніна було зупинено, у звязку з реконструкцією трамвайних колій з 01.10.2016 року до 29.07.2018 року.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є вичерпним.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме зупинка, що перешкоджає руху трамваю. відповідачем надано не було. Більше того, рух трамваїв в час ніби то вчинення правопорушення було припинено. Таким чином, автомобіль позивача зупинений на трамвайних коліях не перешкоджав та не міг перешкоджати руху трамваїв, оскільки трамваї взагалі не рухались.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

У статті 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачитися на її користь.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності саме за зупинку, що перешкоджає руху трамваїв, враховуючи, що рух трамваїв 27.12.2017 року було припинено, суд не приймає до уваги заперечення третьої особи, щодо перешкоджання руху іншим учасникам дорожнього руху, та вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а саме зупинка та стоянка на перехресті на трамвайних коліях, що створює перешкоду руху трамваїв.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2, за участі третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №519820 від 27.12.2017 року, прийняту інспектором патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.03.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар