Справа № 804/806/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Справа № 804/806/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Швидкісний трамвай до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган неправомірно здійснив нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань та самовільно змінив призначення платежів по сплаті вищевказаних нарахувань. Так, КП "Швидкісний трамвай" податкове зобовязання за декларацією № 3 від 18.05.2017 р. на суму 17 146,56 грн. сплатило до граничного строку сплати, що підтверджується платіжним дорученням №2524 від 15.05.2017 року. Також, підприємством в червні місяці було сплачено земельний податок в сумі 34 702 грн. за травень та червень місяць 2017 року. Однак, відповідач всупереч призначенню платежу зарахував вказану суму за помилково нараховані податкові зобов'язання за деклараціями № 2 від 18.05.2017 р. на суму 17 146,56 грн. та №2 від 18.05.2017 р. із зазначенням КОАТУУ НОМЕР_3 Інгулецького району - на суму 37 327,39 грн. Тому, відповідачем винесені неправомірні рішення, які не відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають скасуванню.
Сторони в судове засідання своїх представників не направили, про день та час його проведення повідомлялися належним чином.
До суду від представника позивача надійшло клопотання, про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, на задоволенні позову наполягав.
Згідно із ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 ст.205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 194, 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
14.07.2017 р. відповідачем проведено камеральну перевірку з питань порушення термінів сплати земельного податку КП «Швидкісний трамвай», за результатами якої складено акт №872/04-83-12-03/30950099 від 14.07.2017 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобовязання з земельного податку за квітень та травень 2017 року.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.285.1 ст.285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
В силу п.285.2 ст.285 ПК України, базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Згідно положень п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, платник податків, самостійно визначив суму податкового зобовязання, що підлягає сплаті в бюджет.
Відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, граничний термін сплати узгодженого податкового зобовязання позивача з земельного податку за 2017 рік становить відповідно: за квітень 2017 року загальна сума зобовязання 71 824,88 грн. граничний термін сплати 30.05.2017 р.; за травень 2017 року загальна сума зобовязання 71 824,88 грн. граничний термін сплати 30.06.2017 р.
Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 30.05.2017 р. самостійно визначена сума податкового зобовязання за періоди квітень 2017 року в частині 54 473,28 грн. не була самостійно сплачена позивачем, внаслідок чого станом на 30.05.2017 р. в інтегрованій картці платника податків позивача за платежем земельний податок з юридичних осіб обліковується податковий борг в розмірі 54 473,28 грн.
Відповідно до п.п.14.1.152 п.14.1 ст. 14 ПК України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
В силу п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень п.87.9 ст.89 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Відповідно до даних ІКП по земельному податку з юридичних осіб позивача, встановлено, що 16.06.2017 р., 19.06.2017 р. та 20.06.2017 р. позивач сплатив суми податків і зобів в розмірі 17 351,00 грн., а саме: платіжне доручення №3345 вiд 16.06.2017 р. на суму 7351 грн.; платіжне доручення №3369 вiд 19.06.2017 р. на суму 5 тис.грн.; платіжне доручення №3398 вiд 20.06.2017 р. на суму 5 тис.грн.
Згідно даних ІКП по земельному податку з юридичних осіб позивача, встановлено, що 27.06.2017 р., 29.06.2017 р. позивач сплатив суми податків і зобів в розмірі 17 351 грн., а саме: платіжне доручення №3582 вiд 27.06.2017 р. на суму 5 тис.грн.; платіжне доручення №3648 вiд 29.06.2017 на суму 5 тис.грн.; платіжне доручення №3621 вiд 29.06.2017 на суму 7351 грн.
Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Таким чином, узгоджена сума грошового зобовязання з земельного податку за періоди квітень-травень 2017 року була погашена відповідно 16.06.2017 р., 19.06.2017 р., 20.06.2017 р., 27.06.2017 р., 29.06.2017 р., 05.07.2017 р., проте станом на 30.05.2017 р. та 30.06.2017 р. в інтегрованій картці платника податку обліковувався податковий борг.
З урахуванням викладеного, позивач протиправно затримав строк сплати узгодженого податкового зобовязання з земельного податку за періоди квітень-травень 2017 року.
Відповідно до п.110.1 ст.110 ПК України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В силу п.126.1 ст.126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Суд критично відноситься щодо твердження позивача про порушення вдповідачем вимог Порядок №422 під час обліку даних звітів з земельного податку за 2017 рік слід зазначити наступне
Пунктом 48.3 ст.48 ПК України визначено обов'язкові реквізити податкової декларації, а саме тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до положень п.48.4 ст.48 ПК України, в окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити інші обов'язкові реквізити, зокрема такі як код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.
Відповідач в своєму відзиві на позов зазначав, що всі обовязкові реквізити вищезазначених уточнюючих податкових декларацій були заповнені в повному обсязі та без порушень.
За таких обставин, суми нарахувань до збільшення (до зменшення), визначені у зазначених вище звітах, в автоматичному режимі відповідно до вимог порядку №422 були зараховані в ІКП по земельному податку позивача.
Відповідно до п.4 ч.4 р.IV Порядку №422, якщо після подання Звітного документа платник податків подає до граничного строку подання новий Звітний документ із виправленими показниками, поданий раніше Звітний документ стає недіючим та отримує ознаку стану обробки «Історія подання».
Так, граничним строком подання декларації з земельного податку за 2017 рік для позивача, відповідно до вимог п.286.2 ст.286 ПК України, є 20.02.2017 року. При цьому, всі уточнюючі звіти було подано позивачем 18.05.2017 року, тобто після спливу граничного строку подання.
Податкове законодавство розрізняє три типи документів: звітний, уточнюючий, звітний новий (п.48.3 ст.48 ПК України). Таким чином, вказана норма не стосується уточнюючих звітних документів.
Згідно з п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до інформації, наявної в інформаційній системі ДФС України, в 2017 році позивач подав до Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області засобами електронного звязку наступні уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):
За таких обставин, позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання, що підлягає сплаті.
Згідно з п.286.2 ст.286 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно положень п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
За результатами всіх облікових операцій, проведених 30.05.2017 р., станом на 31.05.2017 р. в ІКП по земельному податку з юридичних осіб позивача обліковувалась сума податкового боргу 54 473,28 грн.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
В силу п.59.4 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно вимог п.59.3 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до вимог п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Крім того, судом встановлено, що податкова вимога №3918-17 від 06.06.2017 р. була відкликана в порядку, визначеному ст.60 ПК України, у звязку з тим, що суму податкового боргу самостійно погашено платником.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як субєкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе у задоволенні позову КП Швидкісний трамвай до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Комунального підприємства Швидкісний трамвай до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.