Справа № 460/36/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Рівне №460/36/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду Рівненської області
визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу період роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, який дає право на пільгову пенсію по Списку №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 21.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На обґрунтування позовних вимог вказано, що в липні 2018 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком пільгової пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Разом з заявою позивач подав уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці в період роботи 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013. Однак органом Пенсійного фонду було відмовлено у призначенні пільгової пенсії так як вказана уточнююча довідка не відповідає формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначення пенсії з таких підстав протиправними, оскільки ним було подано всі необхідні документи для призначення йому пенсії. За таких обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

30.01.2019 на адресу суду надійшов відзив Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на позовну заяву (а.с.30-31). На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що оскільки виключно записами в трудовій книжці не може бути підтверджено чи був зайнятий працівник на роботах із шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня, а довідка про пільговий характер роботи не відповідає пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, первинним документами не підтверджено увесь період роботи на пільгових умовах з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, то на даний час відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком по Списку №2 як електрозварювальнику. За таких обставин, сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

30.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Листом №5311/03 від 07.12.2018 Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у відповідь на звернення позивача, повідомило, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить 33 роки 9 місяців, стаж роботи в пільгових умовах по Списку №2 9 років 3 місяці 4 дні. Оскільки виключно записами в трудовій книжці не може бути підтверджено чи був зайнятий працівник на роботах із шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня, а довідка про пільговий характер роботи не відповідає пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, первинним документами не підтверджено увесь період роботи на пільгових умовах з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, для проведення перевірки було надано лише наказ №37 від 27.09.2004 "Про затвердження переліку робочих місць і професій, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення", інші накази про атестацію робочих місць для проведення перевірки не були надані у зв'язку з їх відсутністю, то на даний час відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком по Списку №2 як електрозварювальнику (а.с.15-16).

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788).

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 визначено пунктом "б" статті 13 Закону №1788.

Так, відповідно до пункту "б" статті 13 цього Закону право па пенсію за віком мають чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими й важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт і професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, після досягнення віку 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічну за змістом норму вміщує і стаття 144 розділу XIV-1 Закону №1058.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються до органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В період роботи позивача електрозварювальником в СВК "Правда" (КСП "Правда" реструктуризований шляхом реформування в СВК "Правда") з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013 діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173.

Судом встановлено, що професія електрозварювальника, за якою працював позивач у вказаний період передбачена Списком №2, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зайнятість позивача повний робочий день на цих роботах підтверджена архівною довідкою Державного архіву Рівненської області від 14.06.2018 №П-46/08-25 та уточнюючою довідкою СВК "Правда" від 25.04.2018 (а.с.9,10).

Відповідно до положення ст.48 КЗпП України, статті 62 Закону №1788 та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Як свідчать записи трудової книжки позивача, 16.04.1987 позивач був прийнятий на роботу в КСП "Правда" на посаду електрозварювальника, 16.12.2008 звільнений з посади за згодою сторін та з 24.06.2009 був прийнятий на роботу електрозварювальником в СВК "Правда" і 02.01.2013 звільнений з даної посади за згодою сторін (а.с.7-8).

Також, відповідно до архівної довідки №П-46/08-25 від 14.06.2018 ОСОБА_1 згідно з рішенням правління колгоспу "Правда" с.Малі Сади Дубенського району від 25.04.1987 (протокол №7) був прийнятий на роботу електрозварником від 16.04.1987. Відповідно до уточнюючої довідки СВК "Правда" від 25.04.2019 №19, вона видана про те, що ОСОБА_1 дійсно працював електрозварювальником з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013. У довідці вказано, що протягом всього періоду він виконував всі електрозварювальні роботи. Зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який да право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Довідка видана на підставі книг обліку та взаєморозрахунків з 1987-2008 та 2009-2013 роки та трудової книжки (а.с.10). Ця довідка чинна, не скасована та містить всю необхідну інформацію.

Згідно з п.п.1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ №442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров'я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41.

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

До матеріалів справи позивачем долучено наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці від 27.09.2004 №37 та протокол №1, витяг з протоколу №8 засідання правління КСП "Правда" від 28.08.1994 щодо проведення атестації робочого місця за умовами праці та витяг з рішення правління КСП "Правда" від 15.09.1999 щодо проведення атестації робочого місця за умовами праці (а.с.11-14), що підтверджує проведення своєчасної атестації робочих місць за умовами праці відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ №442 від 01.08.1992.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази підтверджують роботу позивача за Списком №2, що надає право на включення періоду роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 до стажу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, що цей період роботи позивача в СВК "Правда" не підтверджений первинним документами, а довідка про пільгових характер роботи не відповідає вимогам, як безпідставні та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Суд зауважує, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Вказана позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 22.03.2018 по справі №208/235/17 (2-а/208/105/17) та постанові від 17.04.2018 по справі №668/3386/15-а.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України").

Згідно з п.п.4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" № 137-V 14.09.2006, усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права ("Brumarescu v. Romania" № 28342/95). Крім цього, у пункті 109 справи "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови" Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку ("Judgment in the Case of Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova" № 45701/99).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, який дає право на пільгову пенсію по Списку №2.

З огляду на це, Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області слід зобов'язати зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, який дає право на пільгову пенсію по Списку №2.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що дії відповідача по не зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, призвели до того, що орган ПФУ відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Оскільки такі дії не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, то права та законні інтереси позивача підлягають судовому захисту, не лише шляхом визнання відповідних дій протиправними, а і шляхом покладення на відповідача обовязку призначити позивачу пенсію на пільгових умовах із зарахуванням періодів його роботи електрозварювальником з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, як трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, а саме відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, вул.Дубенська,43, с.Малі Сади, Дубенського району, 35640) до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (, вул.Шевченка,27, м.Дубно, 35600) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, який дає право на пільгову пенсію по Списку №2.

Зобов'язати Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, як такий, що дає право на пільгову пенсію відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Зобов'язати Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зарахуванням періодів його роботи електрозварювальником з 16.04.1987 по 16.12.2008 та з 24.06.2009 по 02.01.2013, як трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, а саме відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.