Справа № 326/122/19
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа №326/122/19
Провадження № 2-а/326/2/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретарі Філановій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Приморську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Бердянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектора реагування патрульної поліції №2 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. Свої вимоги мотивував тим, що 15.12.2018 рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ 21130, номерний знак НОМЕР_1. Приблизно о 9.30-10.00 годині на вїзді в м.Бердянськ з боку с.Азовське біля минулого посту ДАІ працівник Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області (нагрудний знак №0085439) зупинив його, обґрунтувавши причину зупинки сумнівами щодо увімкненого додаткового освітлення, ближнього світла фар. Він не погодився з працівником поліції та надав на його вимогу для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб. Насправді ближнє світло фар було увімкнено, можливою причиною сумнівів працівника поліції могла стати яскрава сонячна погода. Працівник поліції зазначив, що має відео, проте відмовився дати з ним ознайомитися. Крім того, став вимагати предявити страховий поліс, на що отримав відмову через безпідставність, адже відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме п.21.2, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Жодної з зазначених підстав не було, а отже працівник поліції здійснив грубе порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Після чого підійшов інший працівник поліції інспектор СРПП №2 Бердянського ВП ГУНП ОСОБА_2 (нагрудний знак №0085502), повторив вимогу. Він на перевірку знову надав вказані документи, а в наданні страхового полісу відмовив. ОСОБА_2 склав постанову про накладення адміністративного стягнення серія ДП018 №517237 у вигляді штрафу в сумі 425 грн. через порушення вимог ст.126 КУпАП, з якою дав ознайомитись у його руках. Він з постановою не погодився, зрозуміти її зміст виявилось неможливим через нерозбірливий почерк. Працівником поліції відповідно до ст.258 КУпАП складено одразу постанову про накладення адміністративного стягнення, проте він порушив п.5 цієї ж статті, в якому зазначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст..256 цього Кодексу. Протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тому він відмовився підписувати постанову. Права, передбачені ст.268 КУпАП йому розяснені не були. Він надав поштову адресу свого місця проживання, але станом на 26.12.2018 постанову не отримав. Того ж дня він подав електронну скаргу до ГУНП в Запорізькій області, письмову скаргу до Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області та до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. Відповіді на скарги та постанову про накладення адміністративного стягнення не отримав. 24.01.2019, перебуваючи у м.Бердянську, він самостійно забрав постанову у канцелярії Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Просить: визнати дії інспектора СРПП №2 Бердянського ВП ГУНП ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ДПО18 №51723 незаконними; скасувати вказану постанову та провадження по справі закрити (а.с.1)

Справа відповідно до ст.257 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у порядку ч.5 ст.262 КАС України не викликалися, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі ч.4 ст.229 КАС України суд ухвалив фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте подав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та підтримав позовні вимоги (а.с.20)

Відповідач інспектор СРПП №2 ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень, заяв, клопотань до суду не направив. З Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов лист про розгляд справи у його відсутність у звязку з тим, що він не може бути присутнім у судовому засіданні, зазначено, що обставини, вказані у позові не відповідають дійсності (а.с.17). Відповідач відзив до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 15.12.2018 інспектором СРПП №2 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №517237, згідно з якою ОСОБА_1 15.12.2018 о 10.30 годині в м.Бердянськ, вул.М.Шосе, пост поліції, керував транспортним засобом, не маючи при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 г ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. На постанові мається відмітка, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 24.01.2019 (а.с.3). У посвідченні водія ЯТА №066387 вказано, що воно видано на імя ОСОБА_1П, ІНФОРМАЦІЯ_1, воно посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В» та «С» (а.с.7).

На відеозаписі, який надано Бердянським ВП ГУНП в Запорізькій області, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції щодо увімкнення додаткового освітлення, ближнього світла фар; він надав працівнику поліції посвідчення водія та документи на автомобіль; поліцейський просив надати полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який надано не було; у відношенні нього складено постанову та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАп (а.с.18).

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.287, 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим; скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 складена 15.12.2018, отримана ним 24.01.2019, адміністративний позов поданий до суду 28.01.2019, позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду, навів поважні причини (вручення йому оспорюваної постанови з порушенням ст.285 КУпАП, тільки 24.01.2019), тому суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню, а строк звернення до суду поновленню.

Ухвалою суду від 04.02.2019, якою прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам розяснені положення КАС, у тому числі відповідачу розяснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується; розяснено, що у разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами; також розяснено, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (а.с.12,13).

Сторонами не заявлено будь-яких клопотань, у тому числі про витребування додаткових матеріалів, виклик свідків, долучення додаткових доказів тощо, на момент розгляду справи до суду не надійшло будь-яких інших матеріалів, заяв сторін у справі; відповідачем не надано відзив.

Тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів в справі.

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача ОСОБА_1П, про незаконність дій позивача, повязаних з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, що вчинені 15.12.2018 інспектором СРПП №2 Бердянського ВП ГУНП ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст.1,7 КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності і застосування заходів адміністративного впливу проводиться установленою посадовою особою у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, за якою пригнуто позивача до адміністративної відповідальності.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до пп. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підпункт 2.4 Правил дорожнього руху встановлює, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. п. 21.2, 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У той же час, п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції, лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Доведено, що ОСОБА_1 15.12.2018 о 10 год. 30 хв. в м. Бердянськ по вул.М.Шосе, в районі поста поліції зупинили працівники поліції у звязку з тим, що на його транспортному засобі не було ввімкнено ближнє світло фар. Проте доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме здійснення руху без увімкненого ближнього світла фар, не надано, протокол або постанову про вказане порушення не складено. Позивач стверджує, що Правил дорожнього руху не порушував, доказів про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар не надано, ст.126 КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар.

15 грудня 2018 року інспектором поліції винесено постанову серії НК № 595654 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.126 КУпАП. Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п.2.1 «ґ» ПДР, а саме: керував транспортним засобом не маючи при собі діючого поліса загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Спірні правовідносини регулюються ч.1 ст.126 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водіїв, зокрема, за керування транспортними засобами без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, оскаржувана постанова складена відповідачем щодо порушення позивачем лише п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, тобто лише у зв'язку з непред'явленням працівнику поліції полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачем не надано суду доказів про складання ним відносно позивача інших протоколів щодо порушення правил дорожнього руху або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що давало б йому (поліцейському) підстави для перевірки наявності у ОСОБА_1 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, відповідачем не враховані всі обставини при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (відсутність інших порушень з боку водія). Суду не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зазначеного в постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 517237 від 15.12.2018, відповідачем взагалі не надано заперечень у справі, хоча таке право та наслідки неподання заперечень йому розяснено.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи зі ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що оскільки відповідачем не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не здобуті вони судом, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, в зв'язку з цим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1,7,9, ч.1 ст.126, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,258,286-289 КУпАП, Законами України «Про дорожній рух», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,5-11,72,77,90,241-246,255,257,262,293,295 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду як пропущений з поважних причин.

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: 72100, Запорізька область, Приморський район, м.Приморськ, вул.Соборна, буд.174, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до інспектора групи реагування патрульної поліції №2 Бердянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, місцезнаходження: 72112, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Грецька, буд.5, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 517237 від 15.12.2018 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

05.03.2019