Справа № 808/2461/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2461/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (головуючий суддя - Прасов О.О.) в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у нездійсненні реєстрації податкової накладної №64 від 18 листопада 2017 року (реєстраційний номер документу: НОМЕР_1);

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №64 від 18 листопада 2017 року (реєстраційний номер документу: НОМЕР_1) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено про те, що Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не направлення Позивачу рішення Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року та, як наслідок, щодо не реєстрації податкової накладної №64 від 18 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних до 26.02.2018 року. З огляду на обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду 26 листопада 2018 року у справі №808/2461/18 у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 до ДФС України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі (а.с. 103-107).

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що Відповідачем у повній мірі доведено дотримання останнім вимог чинного законодавства щодо порядку прийняття та направлення Позивачу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року.

ФОП ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 111-114).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що саме по собі прийняття Комісією ДФС Рішення №599974/ від 21.02.2018 року не є достатньою підставою для висновку про відсутність бездіяльності з боку Відповідача, оскільки Комісія ДФС зобов'язана протягом п'яти робочих днів з дати отримання повідомлення №6 не тільки прийняти, але і надіслати Рішення платнику податків.

Відповідачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 з 30.11.1993 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 34).

18.11.2017 року Позивачем складена податкова накладна №64 на загальну суму 35 896,25 грн., в тому числі податок на додану вартість - 7 179,25 грн., та в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку 15.12.2017 року направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН).

За результатами обробки цієї податкової накладної автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України Позивачу 15.12.2017 року надіслано квитанцію про зупинення її реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з тієї причини, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідно до пп. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

16.02.2018 року Позивач направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій за податковою накладною №64 від 18.11.2017 року (а.с. 12-14).

21.02.2018 року Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №599974/ про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року (а.с. 70).

Вважаючи протиправною бездіяльність Відповідача щодо не реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року в ЄРПН Позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Податкового кодексу України 02.12.2010 року №2755-VI; Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246; Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»; Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», Наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем у повній мірі доведено дотримання останнім вимог чинного законодавства щодо порядку прийняття та направлення Позивачу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В абз.1 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201 ст.201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виписки податкової накладної №64 від 18.11.2017) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Постановою №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» встановлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №341 від 26.04.2017) податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №341 від 26.04.2017), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 2 розділу І Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами встановлено, що автор електронного документа (далі - автор) - це юридична особа, самозайнята особа, фізична особа, податковий агент, контролюючий орган, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, що створили електронний документ.

Електронна адреса автора - адреса електронної пошти (e-mail) - запис, що складається з ідентифікатора, позначки "@" та доменного імені, що ідентифікує поштову скриньку автора, яка використовується автором для листування з контролюючими органами та повідомляється шляхом внесення адреси електронної пошти до облікових даних автора.

Перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

З аналізу вищезазначених норм податкового законодавства випливає, що адреса електронної пошти платника податків, яка використовується ним для листування з контролюючими органами, вноситься до облікових даних останнього та використовується контролюючим органом для направлення квитанцій за результатами обробки електронних документів такого платника.

При цьому, перша та друга квитанції, які надсилаються платнику податків, формуються саме програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Позивач зазначив про те, що відповідна комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації зобов'язана була прийняти та направити на адресу позивача рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 не пізніше 23.02.2018 року.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, у наведені Позивачем строки прийнято рішення №599974/ від 21.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 18.11.2017 року (а.с. 70) на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень.

Вказане рішення комісії ДФС №599974/ від 21.02.2018 року разом з сформованою в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів» квитанцією №2 (а.с. 71) було направлено на адресу електронної пошти Позивача, а саме: @bestzvit.zp.ua, з якої від Позивача до контролюючого органу направлялись електронні документи, у тому числі і податкова накладна №64 від 18.11.2017 року (а.с. 10-11) та повідомлення №6 від 16.02.2018 року (а.с. 12-14).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що обставини щодо процедури прийняття Відповідачем рішення №599974/ від 21.02.2018 року, наведені Позивачем у цій справі, не можуть бути підставою для зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №64 від 18.11.2017 року, оскільки Відповідачем у повній мірі дотримано порядок прийняття та надіслання платнику податків рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №808/2461/18 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами

і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №808/2461/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов