Справа № 160/1436/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року Справа № 160/1436/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Деркач О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту за період з 10 січня 1984 року по 18 квітня 1989 року і з 1 лютого 1993 року по 1 травня 2000 року, всього дванадцять років, шість місяців вісім днів, до пільгового стажу, та призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу 12 років 6 місяців 8 днів з 4 липня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи на 04.03.2019 року,
04.03.2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що заявник працював водієм міського пасажирського транспорту, а отже позивач не вправі претендувати на пільгову пенсію згідно п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Розглянувши подані документи й інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
15 листопада 2018 року Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 3, що для підтвердження періодів роботи позивача з 10.01.1984 року по 18.04.1989 року, з 01.02.1993 року по 17.04.2006 року, для зарахування до пільгового стажу згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстав не має.
У вказаному рішенні Пенсійного фонду № 3 від 15.11.2018 року зазначено про те, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не визначено, що заявник працював водієм міського пасажирського транспорту.
У довідці архівного відділу Камянської міської ради від 26.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 працював в Дніпродзержинському автотранспортному підприємстві:
- з 01.02.1993 року (наказ від 28.01.1993 року № 14-к ) прийнятий водієм 1 кл. автоколони № 3 (робота на лінії з обслуговування міських маршрутів (по місту);
- з 17.04.2006 року (наказ від 03.04.2006 року № 7а) звільнений.
У наданих документах (трудова книжка, довідка архівного відділу про нарахування заробітної плати, виписки з наказів) відсутня інформація, що ОСОБА_1 в період з 1993 року по 2006 року працював подієм саме автобуса на міських маршрутах (в межах міста). Відомості про міські маршрути міста в документах відсутні. Накази про закріплення водіїв за маршрутами на розгляд Комісії не надані.
Так, на підставі вищевикладеного, пенсійним фондом було прийнято рішення № 3 від 15.11.2018 року про те, що для підтвердження періодів роботи позивача з 10.01.1984 року по 18.04.1989 року, з 01.02.1993 року по 17.04.2006 року, для зарахування до пільгового стажу згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстав не має.
Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.12 ЗУ Про пенсійне забезпечення, Позивач, маючи необхідний страховий стаж (більше ніж 25 років), 22 серпня 2018 року (тобто не раніше ніж за місяць до досягнення 60-річного віку), в порядку, передбаченому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25 листопада 2005 року Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, звернувся із письмовою заявою про призначення пенсії встановленого зразку до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року №2148-VIII, Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування було доповнено розділом XIV-1 щодо пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, в якому ч.3 ст. 114, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень). - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Системний аналіз вищенаведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Також, згідно до ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Згідно до вимог п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
- з 10.01.1984 року по 18.04.1989 року водієм автобусу другого класу;
- з 15.03.1985 року переведено водієм 2 класу в колону № 4;
- з 01.02.1986 року встановлена друга професія слюсар з ремонту автомобілів з присвоєнням 2 го розряду;
- з 05.02.1988 року присвоєно 1 клас водія;
- з 18.04.1989 року звільнений по п.7 ст. 36 КЗпП України;
- з 01.02.1993 року прийнятий водієм 1 кл. на всі марки автобусів;
Отже, судом встановлено, про те, що дійсно в трудовій книжці відсутні відомості про працю позивача водієм автобуса на міських маршрутах.
Проте, Згідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до вимог п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Згідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 стаття 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, позові вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії, слід задовольнити та визнати протиправним та скасувати рішення комісії питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту за період з 10 січня 1984 року по 18 квітня 1989 року і з 1 лютого 1993 року по 1 травня 2000 року, всього дванадцять років, шість місяців вісім днів, до пільгового стажу, та призначити ОСОБА_1 пенсію згідно поданої заяви та доданих документів із врахуванням періодів роботи з 10.01.1984 року по 18.04.1989 року, та з 01.02.1993 року по 01.05.2000 року на посаді водія міського пасажирського транспорту, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков