Справа № 826/8955/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2019 року

Київ

справа №826/8955/17

провадження №К/9901/4961/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича - представника ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 19 червня 2017 року №201-н/дск про притягнення ОСОБА_3, до дисциплінарної відповідальності;

визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 21 червня 2017 року №203-н/дск про звільнення ОСОБА_3 з Національного антикорупційного бюро України з 23 червня 2017 року;

зобов'язати Національне антикорупційне бюро України поновити на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України із дати незаконного звільнення, а саме, із 23 червня 2017 року;

зобов'язати Національне антикорупційне бюро України внести зміни до трудової книжки та визнати недійсним запис, зроблений відповідно до наказу від 21 червня 2017 року №203-н/дск, щодо звільнення позивача із служби на посадах начальницького складу;

зобов'язати Національне антикорупційного бюро України стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 червня 2017 року;

допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_3, на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць;

зобов'язати Національне антикорупційного бюро України відшкодувати завдану моральну шкоду у сумі 25000,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було протиправно винесено наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки дане рішення не відповідає дійсним обставинам та вимогам чинного законодавства. Позивач стверджує, що засідання Дисциплінарної комісії проходило без участі позивача, та з висновком прийнятим за результатом засідання позивача ознайомлено не було.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, представник позивача подав касаційну скаргу.

20 лютого 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв'язку з поновленням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Лілякова Олексія Анатолійовича - представника ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 826/8955/17 за позовом ОСОБА_3 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич