Справа № 420/488/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/488/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 04.01.2019 року ВП № 58003332 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 815/103/18 зобовязано Головне управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області з 01.01.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 без обмежень її розмірів. На виконання рішення суду 04.12.2018 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2018 року без обмеження її максимальним розміром. Виплата пенсії здійснюється 01.01.2019 року, доплата пенсії з 28.11.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 14550,72 грн. зарахована на поточний рахунок по додатковій відомості 04.01.2019 року, а доплата за період з 01.01.2018 року по 27.11.2018 року в сумі 153869,68 грн. буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 та Порядком ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням ОСОБА_1 фонду України від 26.09.2018 року № 20-1. Таким чином, невиконання рішення головним управлінням в частині виплати перерахованої пенсії обумовлена визначеним законодавством алгоритмом вчинення відповідних дій та чинників, обумовлених окремою бюджетною програмою. Отже, рішення суду від 15.03.2018 року в частині здійснення перерахунку виконано управлінням, а доплата буде виплачена згідно з встановленим Порядком. При цьому, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року є рішенням немайнового характеру, а ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, так, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. За своїм призначення виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що таке виконання призведе до виконання рішення. Таким чином, стягнення з Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області виконавчого збору є безпідставним.

Представником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що управління вважає позов необґрунтованим та таким, що не відповідає правилам правозастосуванню та не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву представник відповідача вказує, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 815/103/18. 04.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а 04.02.2019 року до відділу надійшов лист Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області про часткове виконання рішення суду. Таким чином, рішення суду боржником не виконано в повному обсязі. При цьому, предявлення виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження вже свідчить про примусове виконання та відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір підлягає стягненню. Оскільки рішення суду виконано частково до відкриття провадження та в подальшому буде виконано в повному обсязі, виконавчий збір підлягає стягненню. Здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області в порядку письмового провадження.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та відповідно до вимог КАС України, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 815/103/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним дії Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.01.2018 граничного розміру пенсії, що призначена ОСОБА_3. Зобовязано Головне управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області з 01.01.2018 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 без обмежень її розмірів (а.с. 12-19).

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року залишено без змін (а.с. 21-26).

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 ркоу по справі № 815/103/18 набрало законної сили.

03 січня 2018 року ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подано заяву про примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 815/103/18, до якої додано виконавчий лист № 815/103/18 від 13.12.2018 року (а.с. 55-57).

04 січня 2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі заяви та виконавчого листа по справі № 815/103/18 від 13.12.2018 року відкрито виконавче провадження № 58003332 (а.с. 11, 58-59)

04 січня 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. (а.с. 62-63).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 4, 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно ч. 5, 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до статті 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч. 1, 4 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Головним управлінням ОСОБА_1 фонду України в Одеській області здійснюється виплата пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2019 року у розмірі 28143,20 грн., доплата пенсії з 28.11.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 14550,72 грн. зарахована на поточний рахунок по додатковій відомості 04.01.2019 року, а доплата за період з 01.01.2018 року по 27.11.2018 року в сумі 153869,68 грн. буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 та Порядком ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням ОСОБА_1 фонду України від 26.09.2018 року № 20-1. Таким чином, на думку позивача, Головним управлінням ОСОБА_1 фонду України в Одеській області рішення суду від 15.03.2018 року в частині здійснення перерахунку виконано в добровільному порядку.

Так, на підтвердження виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 815/103/18 позивачем до суду надано перерахунок пенсії з 01.01.2018 року та з 01.12.2018 року від 04.12.2018 року, розрахунок на доплату від 04.12.2018 року (а.с. 27-31).

При цьому, з аналізу приписів ст. ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій з поміж-іншого, державний виконавець зобов'язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Питання про закінчення виконавчого провадження та відповідно стягнення виконавчого збору (постанова про стягнення якого є окремим виконавчим документом), державний виконавець вирішує під час виконавчого провадження, якщо з'ясує, що для цього є відповідні підстави.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Разом з тим, матеріали справи не містять інформації стосовно надання Головним управлінням ОСОБА_1 фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області належних доказів здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року по справі № 815/103/18, до винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року ВП № 58003332.

При цьому, посилання позивача на наявність в Автоматизованій системі виконавчого провадження двох постанов від 04.01.2019 року та від 09.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не впливають на обовязок державного виконавця зазначати про стягнення з боржника виконавчого збору в постанові за рішенням, примусове виконання якого передбачає стягнення виконавчого збору, а також на його обов'язок винести відповідну постанову.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4173 грн.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 16692 грн., тобто за примусове виконання рішення немайнового характеру у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що положення ЗУ «Про виконавче провадження» визначають порядок виконання рішень немайнового характеру та не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки предявлення виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження свідчить про примусове виконання рішення суду, а ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко визначено розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню за виконання рішень немайнового характеру.

Крім того, зі змісту ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника під час відкриття виконавчого провадження є не правом, а обов`язком державного виконавця. При цьому, факт виконання зобов'язання по виконавчому листу до винесення державним виконавцем постанови про відкриття провадження не впливає на обов'язок державного виконавця зазначати про стягнення з боржника виконавчого збору в такій постанові за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, а також на його обов'язок винести відповідну постанову.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року по справі № 750/7624/17.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється в порядку ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки виконавчий лист № 1540/3285/18 від 19.12.2018 року, виданий Одеським окружним адміністративним судом, містить вимогу про щодо зобов'язання вчинити певні дії, а не стягнення, а тому виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», а не ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

При цьому, механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті ОСОБА_1 фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.

Відповідно до п.2 Порядку № 649 боржник це орган ОСОБА_1 фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до ОСОБА_1 фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в ОСОБА_1 фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у пятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Таким чином, Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, визначений чіткий перелік документів який направляється боржником ОСОБА_1 фонду України для підтвердженнями суми, що підлягає виплаті.

При цьому, позивачем до суду надано лист від 18.01.2019 року № 1049/02, яким на виконання листа ОСОБА_1 фонду України від 02.01.2019 року № 101/02-11 надано реєстр судових рішень, ухвалених починаючи з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, серед яких наявне рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 815/103/18 (а.с. 69-71).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, лист від 18.01.2019 року № 1049/02, яким надано реєстр судових рішень, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, серед яких наявне рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 815/103/18, Головним управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області направлено до ОСОБА_1 фонду України лише 18.01.2019 року, тобто після відкриття старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 виконавчого провадження № 58003332 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 04.01.2019 року.

Жодних доказів на підтвердження направлення відповідних відомостей по виконанню рішення суду по справі № 815/103/18 до 18.01.2019 року, в тому числі до 04.01.2019 року, позивачем суду не надано.

Суд також вважає безпідставними посилання позивача на приписи постанови правління ОСОБА_1 фонду України № 20-1 від 26.09.2018 року, якою затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з огляду на те, що вказаним Порядком відповідно до п.3 Порядку № 649 визначено виключно процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та внесення інформації до такого реєстру.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що відповідач приймаючи постанову про стягнення з Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 16692 грн. за виконавчим провадженням № 58003332 від 04.01.2019 року діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень, а доводи позивача щодо відсутності підстав для стягнення виконавчого збору є необґрунтованими та спростовують зібраними по справі доказами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 90, ч. 9 ст. 205, 242-246, 272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Головного управління ОСОБА_1 фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: вул. Канатна 83, м. Одеса, 65107) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: пл. Бориса Деревянка, 1, м. Одеса, 65104) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн. ВП № 58003332 від 04.01.2019 року, - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.