Справа № 540/130/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/130/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Морської Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

03.08.2017 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася з адміністративним позовом до УМВС України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 18264,45 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 р., вказаний позов задоволено частково, вирішено стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 17501,28 грн.

Постановою Верховного Суду від 25.10.2018 р. скасовані постанова ХОАС від 20.11.2017 р. та постанова ОААС від 24.01.2018 р., справа направлена на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

16.01.2019 р. дана справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Морську Г.М.

Ухвалою від 18.01.2019 р. справа прийнята до провадження суддею Морською Г.М., судове засідання призначене на 04.02.2019 р.

Ухвалою від 04.02.2019 р. за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на 20.02.2019 р.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач не з'явилася в судове засідання 20.02.2019 р., про причини неявки суд не повідомила.

20.02.2019 р. представник відповідача надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом МВС України від 08.02.2017 року № 3 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів). Позивач зазначає, що набула право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки на день звільнення мала вислугу років - 10 років 9 місяців 20 днів. Вказана допомога відповідачем не виплачена. 06.11.2015 року відповідач прийняв рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "г", однак 15.09.2016 року ОСОБА_1 поновлена на посаді на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року. За період з 15.09.2016 року по 08.02.2017 року відповідачем не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення, а тому, як вважає позивач, суму одноразової грошової допомоги, яка належить їй до виплати, необхідно обчислювати, виходячи із розрахунку середньоденного заробітку за два останні календарні місяці служби (вересень-жовтень 2015 року), як це зазначено у довідці УМВС від 25.05.2016 року № 396, оскільки саме в жовтні 2015 року ОСОБА_1 отримала останнє грошове забезпечення. Позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

01.02.2019 р. відповідач надіслав відзив, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Розмір грошового забезпечення позивача встановлювався судами при розгляді вимог про стягнення грошового забезпечення за період з 16.09.2016 р. по 08.02.2017 р. У постанові ОААС від 04.10.2017 р. у справі № 821/304/17 встановлено, що оскільки грошове забезпечення ОСОБА_1 відповідачем з моменту поновлення на посаді, а саме 16.09.2016 р. до звільнення 08.02.2017 р. не нараховувалося та не виплачувалося, розмір грошового забезпечення позивача за вказаний період обчислювався виходячи з установленого посадового окладу 600 грн. Відповідач вважає, що одноразова грошова допомога ОСОБА_1 повинна бути обрахована з останнього місячного грошового забезпечення, яке вона отримувала перед звільненням за наявності вислуги 10 років. Також відповідач зазначає, що 12.03.2018 р. на виконання рішення суду у справі №821/1163/17, ОСОБА_1 перераховано одноразову грошову допомогу у сумі 17501, 28 грн. Тому, УМВС України в Херсонській області просить відмовити позивачу в задоволенні позову, а в разі задоволення позовних вимог в меншому розмірі чим 17501,28 грн., вирішити питання про поворот виконання рішення суду по справі № 821/1163/17.

11.02.2019 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що одноразова грошова допомога ОСОБА_1 повинна розраховуватися не з середньої заробітної плати за декілька місяців, а з грошового забезпечення за один місяць - січень 2017 року. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 1 січня 2017 року на рівні 3200 грн. на місяць, тому, позивач вважає, що повинна була отримувати грошове забезпечення не менше ніж 3200 грн. Таким чином, одноразова грошова допомога позивача повинна розраховуватись із її мінімального грошового забезпечення, яке вона повинна була отримати в січні 2017 року - не менше 3200 грн. На підставі викладеного, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З 2008 року по 06.11.2015 року ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ в УМВС в Херсонській області.

Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 428 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області. Вислуга років на день звільнення складала: 9 років 06 місяців 18 днів.

На виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року у справі № 821/3865/15-а наказом МВС України від 15.09.2016 року № 23 о/с "Про особовий склад" ОСОБА_1 поновлена на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області з 06.11.2015 року.

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 08.02.2017 року № 3 о/с капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів), встановивши щомісячну премію за результати роботи попереднього місяця у розмірі 0 % та за відпрацьований час поточного місяця - 0 %. Вислуга років для виплати грошової допомоги при звільненні складає: 10 років 9 місяців 20 днів.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Переглядаючи справу № 821/1163/17, Верховний Суд в постанові від 25.10.2018 р. вказав на наступне.

«…п.33. Всупереч наведених законодавчих приписів судами попередніх інстанціях не витребувано у відповідача належних доказів щодо грошового забезпечення ОСОБА_1, встановленого у січні 2017 року, що у унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи…».

Проводячи повторний розгляд даної справи, ухвалою від 04.02.219 р. суд зобов'язав Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надати суду довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень 2017 року.

18.02.2019 р. від відповідача надійшов лист заступника голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області № 220/10/01-2019 від 15.02.2019 р., відповідно до якого комісія повідомляє, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у січні 2017 р. не нараховувалося та не виплачувалося, у зв'язку із відсутністю штатів, так як на підставі Постанови КМУ від 16.09.2015 р. № 730 «Про створення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» УМВС України в Херсонській області ліквідовано. Разом із тим, зазначають, що у листопаді 2017 р. на виконання рішення суду у справі № 821/304/17 УМВС України в Херсонській області перерахувало на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 16.09.2016 р. по 08.02.2017 р. в розмірі 2828,36 грн. після відрахування обов'язкових платежів.

Надаючи оцінку обґрунтованості позиції позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Частиною 1 статті 9 Закону № 2262-XII визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби, зокрема, у зв'язку із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як зазначено вище, станом на день звільнення позивача із ОВС - 08.02.2017 року вислуга років для виплати грошової допомоги при звільненні складала 10 років 9 місяців 20 днів.

Отже, ОСОБА_1 набула право на виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, що передувало події (звільненню), з якою пов'язана відповідна виплата (січень 2017 р.), за кожний повний календарний рік служби.

Як слідує із довідки № 220/10/01-2019 від 15.02.2019 року, грошове забезпечення ОСОБА_1 у січні 2017 р. не нараховувалося та не виплачувалося.

У зв'язку із такою невиплатою ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом про стягнення із управління УМВС України в Херсонській області грошового забезпечення за період з 16.09.2016р. по 18.02.2017р. (справа № 821/304/17).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017р. у справі № 821/304/17 позов ОСОБА_1 задоволений, стягнуто на її користь грошове забезпечення за період з 16.09.2016р. по 18.02.2017р. у сумі 3388,29 грн., що із відрахуванням обов'язкових платежів склало 2828,36 грн.

Дана сума розрахована із розміру грошового забезпечення 600 грн. на місяці.

Тобто сума грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень 2017 року, яка була їй нарахована за рішенням суду становить 600,0 грн.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про необхідність застосування при розрахунку одноразової грошової допомоги розмір мінімальної заробітної плати, оскільки ч. 1 статті 9 Закону № 2262-XII визначено, що одноразова грошова допомога розраховується у відсотковому відношенні до місячного грошового забезпечення звільненої особи. Сума зазначеного грошового забезпечення ОСОБА_1 розрахована судом, рішення якого у справі № 821/304/17 набрало законної сили.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що одноразова грошова допомога повинна розраховуватися виходячи з нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за останній місяць перед звільненням, тобто за січень 2017р. - 600,00 грн., відтак 50 % місячного грошового забезпечення за січень 2017 року складає 300,00 грн.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 за 10 повних календарних років служби складає 3000 грн. ( 300*10 років).

Із матеріалів справи та відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач на виконання постанови суду у справі № 821/1163/17, виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 17501, 28 грн. Вказаний факт не заперечується позивачем.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення одноразової грошової допомоги на користь позивача.

Також, відповідач у відзиві просив вирішити питання про поворот виконання рішення суду, якщо позовні вимоги позивача задовольняються у меншому розмірі ніж у рішеннях, що скасовані ВС після їх виконання.

Представник позивача у відповіді на відзив заперечив проти повороту виконання рішення суду № 821/1163/17.

Суд, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 381 КАСУ, поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Згідно ч. 1 ст. 239 КЗпПУ, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Аналогічні вимоги містяться у ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З матеріалів справи не вбачається, що постанови ХОАС та ОААС у справі були скасовані на підставі обґрунтовано - неправдивих відомостях позивача або поданих нею підроблених документах. Не надав таких доказів і відповідач. Тому, поворот виконання рішення суду не допускається.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1; АДРЕСА_1) у задоволенні позовних вимог до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (, 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська,4) про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 106030000