Справа № 320/689/19
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.03.2019
Справа № 320/689/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 №916667 від 18.01.2019 року як таку, що винесене з порушенням вимог КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Адміністративний позов мотивований тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки 18.01.2019 року о 15 годині 00 хвилин в м. Мелітополі на вул. Шмідта він не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12, чим порушив вимоги п.16.3 ПДР України. Позивач вказує, що він дійсно перетнув дорожню розмітку 1.12, оскільки для того, щоб зупинитися в місці, позначеному вказаною дорожньою розміткою, йому б прийшлося вдатися до екстреного гальмування, тому для забезпечення безпеки дорожнього руху він продовжив свій рух на незнану відстань таким чином, щоб можна було безпечно зупинити автомобіль. Перешкод іншим учасникам дорожнього руху він не створив. Позивач вказує, що інспектор при розгляді справи не повідомив йому про його права, передбачені ст. 268 КУпАП, безпідставно відмовив йому у перенесенні розгляду справи, склав постанову не в його присутності, а в поліцейському автомобілі, а також не дав можливості ознайомитися з матеріалами справи.

У судове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати до нього ст. 22 КУпАП.

Відповідач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти застосування до позивача ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 916667, 18.01.2019 року о 15 годині 00 хвилин в м. Мелітополі на вул. Шмідта ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12, чим порушив вимоги п.16.3 ПДР України.

ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною другою статті 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП належить до компетенції органів Національної поліції.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень чинного законодавства з боку інспектора поліції допущено не було. Постанова відповідає вимогам ст. ст. 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як вбачається з матеріалів справи, а також не заперечується позивачем, він вказані вимоги ПДР України не виконав.

Отже, відповідач правильно дійшов висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер здійснених правопорушень, особа правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що скоєне позивачем правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, з урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження.

На підставі викладеного, керуючись статями 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 192, 193, 210, 211, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: