Справа № 211/5462/18
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5462/18
Провадження № 2-а/211/36/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпопетровській області старшого сержанта Самчука Дениса Вікторовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить скасувати постанову серії НК № 069286 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та ст. 125 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів порушення ним вимог ПДР. В обґрунтування позову зазначив, що фактично постанова складена 05 листопада 2018 року, а не 05 жовтня 2018 року, як про те зазначено відповідачем, про що ним надано копію подорожніх листів від 05.10.2018 р. та від 05.11.2018 р. щодо маршруту його переміщення в робочий час на вантажному автомобілі ГАЗ 3309. Відповідно до тексту постанови, він не увімкнув ближнього світла фар світлої пори доби для позначення транспортного засобу, при зупинці поліцейським не увімкнув аварійної сигналізації та перевозив пасажирів більше, ніж встановлено технічною характеристикою транспортного засобу. Однак із зазначеним він не погоджується, оскільки відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він не погоджувався з допущеним правопорушенням. Відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову. Крім того, він рухався на автомобілі в межах населеного пункту м. Кривого Рогу, жодного знаку, який відповідає ПДР про закінчення населеного пункту протягом шляху його прямування, не було, а вимоги п. 9.8. ПДР стосуються знаходження транспортного засобу поза населеним пунктом. Його автомобіль обладнаний сидінням для перевозки пасажирів та має 6 місць для сидіння, на момент зупинки в кузові знаходилося 4 пасажири та в кабіні 1 пасажир. технічним паспортом на автомобіль передбачено перевезення в кабіні 2 пасажирів та водія. В постанові ж не зазначено, яка кількість пасажирів знаходилась у вказаному автомобілі. Тому вважає, що висновки відповідача про вчинення ним правопорушення не підтверджені належними доказами, що спричинило неправильне та необґрунтоване рішення по справі, тому просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Відзиву на позов до суду не надійшло.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 05 жовтня 2018 року поліцейським СРПП № 4 Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпопетровській області старшим сержантом Самчуком Д.В. було винесено постанову серії НК № 069286 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 10 - копія постанови).

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 , 05 жовтня 2018 року об 11-10 годині на автодорозі Кривий Ріг-Широке, не увімкнув ближнє світло фар світлої пори доби. Для позначення транспортного засобу при зупинці авто поліцейським не увімкнув аварійної сигналізації та перевозив пасажирів більш, ніж встановлено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив вимоги пунктів 9.8, 9.9.б, 21.1 ПДР України, за що притягнутий до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та статтею 125 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.8 ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Пунктом 9.9. (б) ПДР встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно пункту 21.1 ПДР, дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до положень статті 125 КУпАП, передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, у вигляді попередження.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами частини 2 статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень не надано ні відзиву на позов, ні відеозапису правопорушення, тобто відповідачем не доведено, що позивачем порушено вимоги пунктів 9.8, 9.9.б, 21.1 ПДР.

Відповідно до частини 5 статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 069286 від 05 жовтня 2018 р. винесену поліцейським СРПП № 4 Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпопетровській області старшим сержантом Самчуком Д.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КупАП, статтею 125 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко