Справа № 1840/3060/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.Справа № 1840/3060/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, повний текст складено 22.10.18 року по справі № 1840/3060/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» звернулося до адміністративного суду із позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Харківське управління ОВПП ДФС) про визнання протиправним і скасування рішення від 03.05.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Свої вимоги мотивує тим, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки до ПАТ «Сумське НВО» одночасно застосовано як штраф у розмірі 1 357 007,23грн. за період з 21.12.2017 до 25.04.2018, так і пеню у розмірі 1 232 051,70грн.

Крім того, період нарахування фінансової санкції у вказаному рішенні частково охоплює період нарахування штрафу у рішенні Харківського управління ОВПП ДФС № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 березня 2018 року. Зокрема, вказаним рішенням застосовано до товариства штраф у розмірі 2660870,53грн. за період з 21.10.2017 до 13.03.2018 та пеню у розмірі 1232051,70грн. (оскаржується в судовому порядку). За таких обставин, дії Харківського управління ОВПП ДФС щодо подвійного притягнення ПАТ «Сумське НВО» до адміністративного-правової відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечать положенням ст.ст. 19, 61 Конституції України. Крім того, з розрахунку пені, доданого до рішення, вбачається, що день фактичної сплати недоїмки включається до періоду нарахування пені. Водночас, вказаний підхід щодо визначення періоду нарахування пені суперечить положенням п. 13 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Закон №2464). Також, за приписами пункту 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Отже, пеня нараховується до дня фактичної сплати недоїмки. В день оплати (погашення) боргу платіж вже не являється простроченим, так як зобов'язання по сплаті єдиного внеску вже виконано, а грошові кошти перейшли у власність бюджету.

Оскільки ПАТ "Сумське НВО" здійснювало погашення недоїмки в декілька етапів, у кожному періоді погашенні недоїмки при обрахунку кількості днів прострочення платежу, день оплати боргу для обрахунку пені не враховується, а тому сума пені, вказана у рішенні обрахована з порушенням п. 13 ст. 25 Закону №2464 частини другої пункту 5 Розділу УІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за №508/26953) (далі - Інструкція).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018р. в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 03.05.2018 № відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при вирішенні справи по суті судом першої інстанції не враховано, що рішення є протиправним у звязку з порушенням порядку розрахунку фінансової санкції. Вказує, що пеня та штраф є різновидом адміністровано - правової відповідальності у формі фінансових санкцій. За вимогою ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Поряд з цим, з рішення вбачається, що до ПАТ «Сумське НВО» одночасно застосовано як штраф у розмірі 1 357 007,23грн. за період з 21.12.2017р. до 25.04.2018р. так і пеню у розмірі 1 232 051,70грн. Крім того, період нарахування фінансової санкції у вказаному рішенні частково охоплює період нарахування штрафу у рішенні Харківського управління ОВПП ДФС № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 березня 2018 року. Отже, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, всупереч ст. 242 КАС України, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов до висновків, що не відповідають обставинам справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного просить зупинити провадження у справі № 1840/3060/18 за позовом ПАТ "Сумське НВО" до Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення до вирішення справи №818/1293/17 за адміністративним позовом ПАТ «Сумське НВО» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення. Скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018р. по справі №1840/3060/18, у повному обсязі. Прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги ПАТ «Сумське НВО» у повному обсязі.

Від Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу,в якому зазначає, що подвійного притягнення до адміністративно - првавової відповідальності не відбулося. Штрафні санкції та пеня нараховувались на різні суми недоїмки за різні звітні періоди. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Офісу великих платників податків ДФС від 03.05.2018 № до підприємства ПАТ «Сумське НВО» була застосована штрафна санкція у розмірі 1357007,23грн. та нарахована пеня у сумі 639495,69 грн. за порушення абзацу першого частини 8 статті 9 Закону України від 08.07.2010 №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасну сплату ЄСВ за листопад 2017 р. на суму 6785036,16 грн. терміном сплати 20.12.2017 (фактично сплачено з 13.03.2018 по 25.04.2018) (а.с.9-10).

Так, за даними інтегрованої картки платника податків по коду бюджетної класифікації 71010000 було встановлено, що ПАТ «Сумське НВО» несвоєчасно сплатило єдиний внесок за листопад 2017 року на суму 6785036,16 грн. терміном сплати 20.12.2017 (фактично сплачено з 13.03.2018 по 25.04.2018) (а.с.51).За вимогами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодексу України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону № 2464).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464).

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464).

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону №2464-УІ за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Тобто, Законом №2464 чітко визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів, відтак доводи ПАТ «Сумське СМНВО» щодо подвійного його притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення є безпідставними та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вказані стягнення за своєю природою принципово відрізняються порядком застосування.

Так, штраф є одноразовим стягненням за вчинене порушення, тоді як застосування пені носить триваючий характер і нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання до моменту усунення порушення, в даному випадку - сплати недоїмки з єдиного внеску, що і було відображено в рішенні відповідача про застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" чітко визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача стосовно того, що його було подвійно притягнуто до адміністративно - правової відповідальності одного виду, за одне й те саме правопорушення, та те що такий вид фінансових санкцій, як штраф та пеня не може бути застосований одночасно, є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Доказів, які б спростовували правильність формування такої заборгованості, зокрема щодо своєчасної сплати вказаних платежів, позивачем суду не надано, відтак - не спростовано зазначеного.

Також колегія суддів зазначає, що в розумінні статті 61 Конституції України позиція позивача щодо подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення - була б слушною у випадку повторного прийняття відповідного рішення, у даному випадку відповідачем, за одне й теж порушення, про яке йдеться у рішенні від 03.05.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Крім того, колегія суддів не погоджується з тим, що період нарахування штрафів згідно з рішенням від 03.05.2018 № частково охоплює період нарахування штрафів відповідно до попереднього рішення від 21.03.2018 № (а.с.12-15), оскільки рішенням № від 21.03.2018 була застосована до ПАТ «Сумське НВО» штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату ЄСВ за вересень - жовтень 2017 р. на загальну суму 13304352,64 грн. терміном сплати 20.10.2017, 20.11.2017 (фактично сплачено з 28.12.2017 по 13.03.2018).

Тобто, прострочення розпочалося 21.10.2017, перша сплата відбулася 28.12.2017, остаточна сплата відбулася 13.03.2018.

Рішенням від 03.05.2018 № до підприємства ПАТ «Сумське НВО» була застосована штрафна санкція та нарахована пеня за несвоєчасну сплату ЄСВ за наступний період: листопад 2017 р. на суму 6785036,16 грн. терміном сплати 20.12.2017 (фактично сплачено з 13.03.2018 по 25.04.2018) (а.с.72-112).

Отже, прострочення розпочалося 21.12.2017, перша сплата відбулася13.03.2018 (у цей день сплата відбувалася декількома платіжними дорученнями, частина з яких зарахована у рахунок погашення недоїмки за попередній період, а частина була зарахована у рахунок погашення недоїмки по спірному рішенню), остаточна сплата відбулася 25.04.2018, що підтверджується копією інтегрованої картки платника з єдиного внеску (а.с.51).

Таким чином, подвійного притягнення до адміністративно-правової відповідальності не відбувалося. Штрафні санкції та пеня нараховувалися на різні суми недоїмки з різні звітні періоди.

Щодо посилань ПАТ «Сумське НВО» на неправильність нарахування пені, а саме на те, що день оплати (погашення) боргу не повинен враховуватися при розрахунку кількості днів затримки сплати недоїмки з єдиного внеску, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що згідно з ч. 13 ст. 25 Закону №2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно з пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Також слід відмітити, що п.5 розділу VII Інструкції нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Таким чином, законодавством зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування чітко визначено, що день сплати (погашення) недоїмки з єдиного внеску враховується при розрахунку кількості днів прострочення для нарахування пені.

Таким чином, що стосується незгоди позивача з правильністю нарахування пені, який вважає, що день оплати (погашення) боргу не повинен враховуватися при розрахунку кількості днів затримки сплати недоїмки з єдиного внеску, суд зазначає, що в даному випадку позивачем не враховано, що відповідно до ч. 13 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Колегія суддів зазначає, що за позицією позивача, при простроченні сплати єдиного внеску на один день, наприклад останній день оплати був першого числа місяця, а оплата пройшла на другого числа відповідного місяця, нарахування пені не можливе, що не відповідає зазначеним вимогам закону.

Таким чином, день сплати (погашення) недоїмки з єдиного внеску враховується при розрахунку кількості днів прострочення для нарахування пені.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року по справі № 1840/3060/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року