Справа № 140/72/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року ЛуцькСправа № 140/72/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_2 (відповідач) про визнання дій щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № протиправними, скасування зазначеного рішення та стягнення коштів у сумі 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 08 жовтня 2018 року він отримав оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування до нього штрафних санкцій у сумі 1435,04 грн. на підставі акта перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (ПК України). Зазначеною нормою визначено строки подання податкових декларацій. Позивач вказав, що порушення терміну подання декларації не допускав, відтак таке рішення відповідача є безпідставним та необґрунтованим і підлягає скасуванню. Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до акта перевірки не було додано.

Зазначив, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням йому завдано моральної шкоди, що виявилась у глибокій стурбованості та занепокоєнні.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 18 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.1).

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечує (а.с.10-11). В обґрунтування своєї позиції вказав, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, про що складено відповідний акт. Так в ході проведення перевірки було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних за січень 2017 року червень 2018 року. Залежно від кількості днів затримки реєстрації податкових накладних на платника податку на додану вартість накладено штраф 10, 20 та 30 відсотків від суми податку на додану вартість відповідно до норм статті 120-1 ПК України. Загальна сума штрафної санкції становить 1435,04 грн. Вважає, що контролюючим органом до позивача правомірно застосовані штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 05 вересня 2018 року №.

Вимогу про відшкодування моральної шкоди відповідач вважає безпідставною, необґрунтованою: позивач не вказав, у чому полягає моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.

Відповідач також звертає увагу суду, що у провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебуває справа №140/2040/18 предметом розгляду якої є, зокрема, скасування податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року №. Рішенням суду від 12 грудня 2018 року у цій справі в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 лютого 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с.21-22). У ній позивач вказав на безпідставність посилання на акт перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/218400037, оскільки ні даним актом, ні іншим документом не встановлено порушення позивачем статті 49 ПК України.

08 лютого 2019 року до суду подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.25-26). У них відповідач звертає увагу суду, що заступник начальника контролюючого органу є посадовою особою такого органу, якій керівником відповідного органу у зазначеному порядку надано повноваження на виконання певних функцій, в тому числі щодо здійснення процесуальних дій, повязаних з винесенням податкових повідомлень-рішень від імені контролюючого органу.

Ухвалами від 13 лютого 2019 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі та про залучення ГУ ДФС у Волинській області як відповідача до участі у справі; закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 14:30 04 березня 2019 року (а.с.34-35, 38-42). Ухвалою суду від 04 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача у залученні співвідповідача у справі.

У судовому засіданні позивач позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити.

У судове засідання відповідач не прибула, у письмовому клопотанні від 20 лютого 2019 року просила розгляд справи здійснювати за відсутності (а.с.47).

Суд, заслухавши усні пояснення позивача (вступне слово), дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 з 21 квітня 1993 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Волинській області (Луцьке управління, Луцька ДПI (м. Луцьк), про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.31-32).

З матеріалів справи слідує, що на підставі та відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.1 статті 76 та пункту 102.1 статті 102 ПК України головним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 у приміщення ГУ ДФС у Волинській області було проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1А, про що складено акт від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 (далі акт перевірки, а.с.12-14).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної передбачена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом статті 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як видно зі змісту акта перевірки, за результатами аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено факт порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині недотримання граничних термінів реєстрації 147 податкових накладних за період з січня 2017 року по червень 2018 року, а тому відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України до позивача застосовано штраф у сумі 1435,04 грн. Тут же наведено розрахунок штрафу.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області 05 вересня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с.4). Згідно з вказаним податковим повідомленням-рішенням до ОСОБА_1 за порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 глави 2 ПК України на підставі пункту 54.3 статті 54 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1435,04 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Водночас, підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № та вважаючи, що таке рішення повинно бути скасоване, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

За приписами пункту 21.1. статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Згідно з підпунктом 19.1.1 пункту 19.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів та ін.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Головне управління ДФС у Волинській області є територіальним органом ДФС України. Головне управління ДФС у Волинській області є органом доходів і зборів відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДФС у Волинській області, затвердженого наказом ДФС України від 01 лютого 2019 року №80 (до цього наказ ДФС України від 27 березня 2017 року №202).

Отже, Головне управління ДФС у Волинській області є контролюючим органом у розумінні ПК України.

Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з пунктом 86.2 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.157, 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності; штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

При цьому податкове повідомлення-рішення повинно містити, зокрема, підставу для визначення грошового зобов'язання, посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов'язання, попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання, граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій. Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 58.1 статті 58 Кодексу).

Згідно з пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Як визначено пунктом 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що контроль за дотриманням платниками податків вимог податкового законодавства, форми і види контролю, у тому числі проведення камеральних перевірок, застосування штрафних (фінансових) санкцій є повноваженнями контролюючого органу, якими у розумінні цього Кодексу є територіальні органи ДФС України, у тому числі і ГУ ДФС у Волинській області. Прийняття податкових повідомлень-рішень є повноваженням органу ДФС, при цьому у судовому порядку можуть бути оскаржені прийняті ним рішення. Отже, належним відповідачем у справі, предметом якого є оскарження податкового повідомлення-рішення, є той територіальний орган ДФС, який прийняв таке податкове повідомлення-рішення. Керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДВС не є контролюючим органом при прийнятті рішення, а є лише посадовою особою такого органу, уповноваженою на підписання податкового повідомлення-рішення від імені цього контролюючого органу.

Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Водночас, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідно до частин першої, третьої, пятої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Позивач ОСОБА_1 клопотання про заміну відповідача - заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_2 на ГУ ДФС у Волинській області не подав, проти залучення відповідачем ГУ ДФС у Волинській області заперечував. За таких обставин суд розглянув позов у межах його вимог на підставі позовної заяви.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №140/2040/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Волинській області, заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4, головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05 вересня 2018 року №; визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора; визнання протиправними дій головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 щодо складання акта камеральної перевірки №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 06 серпня 2018 року та стягнення з відповідачів солідарно 1000000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди (а.с.15-19).

Оскільки відповідно до статей 54, 58 ПК України прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення штрафних санкцій за наслідками проведеної перевірки є повноваженням у даному випадку ГУ ДФС у Волинській області, то за вимогою про визнання протиправним і скасування такого рішення відповідачем є саме цей орган, а тому за наведених вище обставин у вимозі про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № належить відмовити. При цьому дії ГУ ДФС у Волинській області щодо проведення камеральної перевірки, складання акту перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення були предметом перевірки у судовому порядку при розгляді справи №140/2040/18. У рішенні суду відсутня оцінка правомірності посилань у податковому повідомленні-рішенні на підпункт 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України. Однак суд визнав правомірним податкове повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року №.

Недолік змісту податкового повідомлення-рішення в частині посилання на норму підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України замість статті 201.10 ПК України не спростовує самого факту вчинення податкового правопорушення, який встановлений актом перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/НОМЕР_1, покладеним в основу застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, та вочевидь, є опискою. Розрахунок штрафу містить акт перевірки.

Відповідач заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_2 має повноваження відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України, пункту 86.8 статті 86 ПК України на підписання податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № та його скасування, відтак не підлягає задоволенню і похідна вимога про стягнення коштів у сумі 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (43022, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Полонківська, 13/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_2 (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4) про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 07 березня 2019 року