Справа № 607/10868/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/4025/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2018р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю (суддя суду І інстанції: Мірінович У.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12 год. 32 хв. 30.10.2018р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 05.11.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

13.06.2018р. Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_2, суб'єкт господарювання) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. (надалі - відповідач, контролюючий орган) № ТР636/40/АВ/ТД-ФС від 05.06.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, згідно якої на позивача накладено штраф в розмірі 111690 грн.; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.2-4).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР636/40/АВ/ТД-ФС від 05.06.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1116 грн. 90 коп. сплаченого судового збору (а.с.125-131).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Управління Держпраці у Тернопільській обл., який у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.138-140).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час здійснення о 11 год. 30 хв. 08.05.2018р. інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, яка здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг виробництва інших харчових продуктів, у приміщенні по АДРЕСА_1 виявлено особу, яка була одягнута у санітарний одяг (фартух та головний убір), здійснювала заміс тіста, випікання хлібобулочних виробів, реалізацію готової продукції та назвалась ОСОБА_4 (неповнолітня, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2), перебування її у зазначеному приміщенні зафіксовано засобами фото - та відеотехніки.

Згідно письмового пояснення, яке було надано добровільно ФОП ОСОБА_2 від 08.05.2018р. ОСОБА_4 прийшла у гості до сестри.

Виконувані ОСОБА_4 роботи відповідають професіям (посадам): тістоміс, пекар, продавець, що визначені Класифікатором професій ДК 003:2010 та Довідниками кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 не надала копію трудового договору, укладеного з ОСОБА_4, а отже використовувала працю ОСОБА_4 без укладення трудових відносин.

Згідно рапортів працівників Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ в Тернопільській обл. на дату здійснення перевірки діяльності ФОП ОСОБА_2 підприємцем не надано жодного документу, що б засвідчував факт перебування ОСОБА_4 на робочому місці.

Судом першої інстанції проігноровано та неналежно оцінено рапорти працівників поліції та не взято їх до уваги як докази. Проте, саме працівники поліції відповідно до покладених на них повноважень наділені правом проводити оперативно-слідчу діяльність, в т.ч. встановлювати особу, проводити допити, рапортувати про встановлені факти. Дане інспекційне відвідування проводилось спільно із працівниками поліції, їхні рапорти були долучені до матеріалів інспекційного відвідування, як доказ та невід'ємна частина заходу державного контролю.

Також цивільно-правовий договір № 1 від 01.05.2018р. під час інспекційного відвідування та розгляду справи про накладення штрафних санкцій не подавався, а наданий лише до суду з адміністративним позовом. Про існування цивільно-правового договору на проведення навчання ОСОБА_4 працівникам поліції не повідомлялось.

Як повідомила свідок ОСОБА_4 (неповнолітня на момент інспекційного відвідування), що між нею та ОСОБА_2, яка є її матір'ю, укладено договір на проведення навчання її старшої сестри ОСОБА_5 без належної на те освіти та дозволу батьків.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 не надано документів, які б спростовували виявлені порушення законодавства про працю щодо належного оформлення найманих працівників.

Позивачем ФОП ОСОБА_2 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.170-173).

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.05.2018р. інспектором праці Гранківською І.В. спільно з інспектором ВДОП УПД ГУ НП у Тернопільській обл. майором поліції Дусановським Я.І. на підставі листа ГУ НП у Тернопільській обл. № 7971/05/24/8-18 від 03.05.2018р., згідно наказу № 266 від 04.05.2018р. та відповідно до направлення № 4.1/037/129 від 04.05.2018р. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2, яка здійснює свою підприємницьку діяльність у приміщенні, що знаходиться на першому поверсі АДРЕСА_1 за додержанням законодавства про працю, по результатам якого складено Акт № ТР636/40/АВ від 10.05.2018р. (а.с.5, 9-12, 42-43, 44).

Проведеним заходом виявлено порушення позивачем вимог ч.1 ст.21, ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП та постанови КМ України № 413 від 17.06.2015р., а саме ФОП ОСОБА_2 не укладено трудового договору із найманою працівницею ОСОБА_4, яка була одягнута у санітарний одяг (фартух та головний убір) та здійснювала заміс тіста, випікання хлібобулочних виробів, реалізацію готової продукції.

На дату проведення цього заходу в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 перебувала працівниця ОСОБА_5, з якою належним чином укладений трудовий договір.

Водночас, за результатами інспекційного відвідування інспектором ВДОП УПД ГУ НП в Тернопільській обл. майором поліції Дусановським Я.І. складено рапорт від 08.05.2018р., згідно якого в ході проведення перевірки щодо неякісного приготування продуктів харчування у кіоску «Грузинська випічка», що знаходиться у торгівельному комплексі «Мандарин» по вул.Петлюри в м.Тернополі, встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність із виготовлення грузинської випічки. На момент перевірки 08.05.2018р. в приміщенні кіоску знаходилось два працівники, у форменому одязі для приготування їжі, та які займались приготуванням продукції. На прохання пред'явити документи, що підтверджують працевлаштування, було пред'явлено трудовий договір між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладений 07.05.2018р.; на іншого працівника жодних документів не було надано; при спілкуванні інша працівниця повідомила, що вона є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та перебуває на стажуванні; документи про залучення неповнолітнього до виробництва, або які б підтвердили стажування є відсутніми (а.с.20).

Також під час проведення інспекційного відвідування інспектором праці було відібрано у ФОП ОСОБА_2 пояснення від 08.05.2018р., яка пояснила, що вона здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 є найманим працівником, що здійснює реалізацію відповідної продукції, а ОСОБА_4 прийшла в гості до ОСОБА_5 (а.с.53).

На підставі зазначеного Акта інспекційного відвідування відповідач видав припис про усунення виявлених порушень № ТР636/40/АВ/П від 10.05.2018 (а.с.14).

Зазначені Акт інспекційного відвідування та припис були надіслані позивачу поштою з описом вкладень 11.05.2018р. у зв'язку з відмовою останньої від отримання та підпису Акту інспекційного відвідування та припису, про що складено Акт про відмову від підпису № TP 636/40/АВ-ВП від 05.06.2018р. (а.с.60).

Повідомлення про розгляд справи № 1514/01-05-12.2/18 від 15.05.2018р. надіслано позивачу рекомендованим листом за місцем її реєстрації (а.с.61).

На підставі клопотання позивача від 25.05.2018р. розгляд справи про накладення штрафу відповідачем перенесено на 05.06.2018р., про що було повідомлено позивача листом № 1670/01-05-12.1/18 від 29.05.2018р. (а.с.62-63).

У подальшому позивачем надіслано до відповідача заперечення у справі щодо інспекційного відвідування. Вказані заперечення від 05.06.2018р. не були прийняті до уваги через недотримання установленого триденного строку для подачі таких (а.с.64-65).

За результатами розгляду справи відповідач виніс постанову № ТР636/40/АВ/ТД-ФС від 05.06.2018р. про накладення штрафу на позивача в розмірі 111690 грн. (а.с.67-68).

Отже, зміст порушень ч.1 ст.21, ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП та постанови КМ України № 413 від 17.06.2015р., які оскаржуються позивачем в судовому порядку, полягають в наступному.

Під час здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 о 11 год. 30 хв. 08.05.2018р. у приміщенні, що знаходиться по вул.Купчинського, 2а в м.Тернополі, на першому поверсі № 9, виявлено особу, яка була одягнута у санітарний одяг (фартух та головний убір), здійснювала заміс тіста, випікання хлібобулочних виробів, реалізацію готової продукції та назвалась ОСОБА_4 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2).

Згідно письмового пояснення ФОП ОСОБА_2 від 08.05.2018р. ОСОБА_4 прийшла у гості до сестри.

Виконувані ОСОБА_4 роботи відповідають професіям (посадам): тістоміс, пекар, продавець, що визначені Класифікатором професій ДК 003:2010 та Довідниками кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 не надала копію трудового договору, укладеного з ОСОБА_4, а отже, використовувала працю ОСОБА_4 без укладення трудових відносин.

Вирішуючи наведений спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно застосовані до позивача штрафні санкції, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт допуску ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, тобто, без офіційного оформлення трудових відносин відповідно до вимог законодавства.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, з наступних причин.

В частині правомірності проведеного відповідачем позапланового заходу державного контролю (інспекційне відвідування) стану дотримання вимог законодавства про працю у ФОП ОСОБА_2 колегія суддів виходить з наступного.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затв. постановою КМ України № 96 від 11.02.2015р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015р., Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.5); накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці (п.49).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (набрала чинності з 17.05.2017р.).

Згідно з п.5 цього Порядку інспекційні відвідування проводяться, зокрема, 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; ін.

Відповідно до п.11 вказаного Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування (п.п.19 і 20 зазначеного Порядку).

Окрім цього, проведення відповідачем перевірок дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування спрямоване на виконання міжнародно-правових зобов'язань України в частині забезпечення системи інспекції праці. Так, Законом України № 1985-VІ від 08.09.2004р. ратифіковано Конвенцію міжнародної організації праці № 81 (1947 року) про інспекцію праці у промисловості й торгівлі. Конвенція є основоположним документом, що визначає загальні засади та основні завдання проведення перевірок дотримання законодавства про працю. Положення Конвенції підлягають застосуванню у порядку передбаченому ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», відповідно до якої чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Нормами ст.12 Конвенції передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину до проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь- яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції;

c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються і зокрема:

i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;

ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги;

iii) зобов'язувати вивішувати об'яви, які вимагаються згідно з правовими нормами;

iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Пункт с) ч.1 ст.15 Конвенції передбачає, що слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їхнього відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватися від повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв'язку з отриманням такої скарги.

Згідно ст.16 наведеної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

В частині виявлених порушень законодавства про працю колегія суддів враховує такі обставини і норми законодавства.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, які полягають в допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Частиною третьою ст.24 КЗпП України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМ України.

Відповідно до КМ України № 413 від 17.06.2015р. «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;

на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Також частина 1 ст.24 КЗпП України містить перелік випадків коли трудовий договір з працівником укладається у письмовій формі. Відповідно до частини 3 цієї статті працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМ України.

Згідно абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати і винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Із змісту наведеного слідує, що підставою для застосування вказаних санкцій є факт допуску без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує на підприємстві певну трудову функцію, що у сукупності з іншими ознаками надає їй статусу працівника підприємства, а підприємство щодо неї є суб'єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України.

Такі відносини регулюються законодавством про працю, при цьому сторони розуміють та усвідомлюють таку обставину, але жодним чином не оформляють таких відносин. Сфера регулювання ст.24 КЗпП України обмежується випадками, коли між підприємством та фізичною особою мають місце відносини, які за своїм змістом регулюються трудовим законодавством, а застосування штрафних санкцій за абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України здійснюється у тому випадку, коли такі відносини не оформлені документами, визначеними КЗпП України.

Під час судового розгляду з'ясовано, що у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 перебуває працівниця ОСОБА_5, з якою належним чином укладений трудовий договір; вказаний працівник здійснює реалізацію готової продукції у приміщенні, що знаходиться на першому поверсі № 9 по вул.Купчинського, 2а у м.Тернополі.

На дату проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_2 у зазначеному приміщенні працювала працівниця ОСОБА_5 та знаходилась ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка прийшла на прохання працівниці ОСОБА_5, оскільки відповідно до п.1.1 договору № 1 від 01.05.2018р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, остання навчала зазначену працівницю розкачувати тісто, випікати хлібобулочні вироби, здійснювати реалізацію готової продукції «Хачапурі» покупцям, а на час інспекційного заходу здійснювала контроль відповідності виготовленої продукції для подальшої реалізації, при цьому навчання відбувалось лише з 01.05.2018р. по 07.05.2018р. (а.с.24-26).

Відповідно до акта прийняття - передачі виконання робіт від 31.05.2018р. в період з 01.05.2018р. по 31.05.2018р. ОСОБА_4 виконала та передала наступні роботи:

з 01.05.2018 по 07.05.2018 провела навчання працівника щодо розкачування тіста, закладки начинки, випічки та реалізації готової продукції «Хачапурі» покупцеві у відповідності до правил та норм чинного законодавства України;

з 08.05.2018р. по 31.05.2018р. здійснювала контроль відповідності виготовленої продукції для подальшої реалізації (а.с.26).

Таким чином, на дату проведення зазначеного інспекційного відвідування ОСОБА_4 виконувала умови цивільно-правової угоди, що підтверджується актом про прийняття - передачі виконання робіт від 31.05.2018р.

Факт здійснення грошових виплат в рамках вказаного договору відображено позивачем у податковій звітності, а саме у Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (а.с.82-86).

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 показала, що вона не перебуває у трудових відносинах з позивачем. Зазначила, що між з нею та позивачем укладено 01.05.2018р. цивільно-правовий договір, згідно якого проводила навчання працівниці ОСОБА_5 щодо розкачування тіста, випікання хлібобулочних виробів, здійснення реалізації готової продукції покупцям. Зазначила, що 08.05.2018р. вона перебувала у приміщенні, в якому проводилося інспекційне відвідування на прохання працівниці ОСОБА_5 з метою здійснення контролю за виконанням нею зазначеної роботи.

Вказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами по справі.

Водночас, судом першої інстанції надано вірну оцінку представлених відповідачем іншим доказам по справі.

Зокрема, фотознімки та відеозапис, які подані на підтвердження встановленого порушення, не містять інформації про те, що ОСОБА_4 здійснювала заміс тіста, випікання хлібобулочних виробів та реалізацію готової продукції. Також будь-які розрахункові документи, які були видані вказаною особою за результатами реалізації готової продукції, не представлені.

Стосовно рапорту інспектора ВДОП УПД ГУ НП в Тернопільській обл. майора поліції Дусановського Я.І. від 08.05.2018р., який приймав участь в інспекційному відвідуванні, колегія суддів виходить з того, що в такому рапорті зазначається про перевірку щодо неякісного приготування продуктів харчування у кіоску «Грузинська випічка», що знаходиться в торгівельному комплексі «Мандарин» по вул.Петлюри у м.Тернополі. Оскільки в цьому рапорті невірно вказана адреса проведення інспекційного відвідування, останній обґрунтовано не прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем порушення вимог ч.1 ст.21, ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП та постанови КМ України № 413 від 17.06.2015р.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, згідно яких доводи позивача задоволені.

Таким чином, враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував наявність порушень позивачем законодавства про працю, а відтак покладених в основу оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарги належить покласти на апелянта Управління Держпраці у Тернопільській обл.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2018р. в адміністративній справі № 607/10868/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Управління Держпраці у Тернопільській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
В. П. Сапіга
Дата складення повного судового рішення: 06.03.2019р.