Справа № 1940/1484/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року № 857/115/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі №1940/1484/18 (суддя Мартиць О.І., рішення ухвалене об 11/50 год м.Тернопіль, повний текст складено 20 листопада 2018 року) за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Тернопільський сільський район електричних мереж Відкрите акціонерне товариство «Тернопільобленерго», про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (далі - Управління, ДСНС відповідно) звернулося до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації столярного цеху ФОП за адресою: с.Підгороднє, Тернопільський район, Тернопільська область, 47737 (далі - Адреса) шляхом повного знеструмлення із залученням Тернопільського сільського району електричних мереж Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (далі - ВАТ).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права вказує, що суд першої інстанції неналежно оцінив заявлені у позові порушення на предмет створення ними реальної загрози життю та здоров'ю людей, а відтак на предмет того, чи є достатні підстави для застосування щодо нього заходу реагування у такій радикальній формі. Крім того зауважує, що ним на час судового розгляду справи усунено одне із двох порушень, які залишилися.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки які залишилися невиконаними попередять виникнення пожежі (надзвичайної ситуації), а у разі її виникнення обмежить розповсюдження полум'я, забезпечить оперативну ліквідацію пожежі (надзвичайної ситуації) та безпеку для життя і здоров'я людей від небезпечних чинників. За наявності неусунених порушень будівля відповідача, за Адресою не може експлуатуватися.

Повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що в період з 05.07.2018 по 06.07.2018 провідним інспектором Тернопільського районного відділу Управління ОСОБА_4 в присутності ФОП, на підставі звернення мешканця м.Тернополя Починка О.І. та згідно листа-погодження ДСНС від 25.06.2018 №26-9777/261 проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки території, будівель, споруд столярного цеху за Адресою, про що було складено акт за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 06.07.2018 №59 (далі - Акт; а.с.8-16).

Під час проведеної перевірки столярного цеху виявлено грубі порушення вимог нормативних актів у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, зокрема:

1. Будівлі столярного цеху не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом з таким розрахунком, щоб кожна точка виробничих приміщень зрошувалась двома струменями з витратою по 2,5 л/с;

2. Сушильні приміщення не обладнані виробничою автоматикою, яка відключає нагрівні прилади в разі підвищення температури вище допустимої;

3. Не проведено вогнезахисну обробку дерев'яних елементів горищних покриттів будівель (крокви, лати, мурлати);

4. Пожежні водомийща знаходяться у несправному стані;

5. Столярний цех не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) у відповідності до норм (вогнегасники порошкові з масою заряду 5 кг в кількості 4 шт.);

6. Не заключено договір на технічне обслуговування та пожежне спостерігання за наявною системою пожежної сигналізації та не представлено експлуатаційну документацію на вказану систему;

7. Будівля другого виробничого цеху не обладнана системою автоматичної пожежної сигналізації;

8. Не проведено перевірку системи захисту будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, згідно вимог. Не представлено паспорт на заземлювальний пристрій;

9. Знижено показники пожежної безпеки будівлі столярного цеху шляхом влаштування прибудови тимчасової дерев'яної споруди;

10. На території столярного цеху пожежний щит неукомплектований наступними засобами пожежогасіння: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2 х 2 м - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт;

11. Світильники освітлювальної електромережі у виробничих приміщеннях не обладнані захисними плафонами, що забезпечують відповідний захист від попадання пилюки та вологи;

12. Не проведено заміри опору ізоляції електромережі столярного цеху;

13. З'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів в електророзподільчій коробці в побутовому приміщенні цеху виконано не за допомогою обтискання, зварювання, паяння, гвинтових болтових затискачів;

14. В приміщеннях експлуатуються тимчасові ділянки електромережі;

15. Двері на вході у приміщення сушок та де знаходиться котел на твердому паливі встановлені не протипожежні другого типу з класом вогнестійкості ЕІ 30.

На підставі Акта Управлінням 06.07.2018 винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №57, який отримано суб'єктом господарювання, що підтверджується його особистим підписом (а.с.17-19).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною четвертою статті 4 цього Закону передбачено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

У частині сьомій статті 7 Закону №877-Vвизначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

За змістом статті 64 Кодексу цивільного захисту України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КЦЗ) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Статтею 66 КЦЗ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 КЦЗ до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема:

- здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу;

- складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

- звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до Указу Президента України 16.01.2013 №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

У статті 68 КЦЗ визначено санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, зокрема, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підстави для зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів встановлені статтею 70 КЦЗ.

Відповідно до цієї правової норми підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема,: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Такі заходи реагування здійснюються виключно за рішенням адміністративного суду.

Враховуючи наведене, необхідно зауважити, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об'єктах, а також у суб'єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій (пункти 33, 43 частини першої статті 2 КЦЗ).

Звертаючись до суду з позовом про застосування заходів реагування орган державного нагляду повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, тому необхідно з'ясувати чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров'ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Чинним законодавством з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки будівель та споруд встановлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров'ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Разом з тим, у спірних правовідносинах виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров'ю людей у процесі самої пожежі.

При цьому, судом першої інстанції констатовано той факт, що під час судового розгляду цієї справи ФОП усунено 13 із 15 виявлених порушень. Вказане також не заперечується позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

На час початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем залишились не виконаними такі порушення, а саме: знижено показники пожежної безпеки будівлі столярного цеху шляхом влаштування прибудови тимчасової дерев'яної споруди; двері на вході у приміщення сушок та де знаходиться котел на твердому паливі встановлені не протипожежні другого типу з класом вогнестійкості ЕІ 30.

Проте, Управлінням 26.02.2019 повідомлено суду апеляційної інстанції, що ФОП виконав одне із двох, що залишились виявлених порушень, і не виконаним залишилось одне порушення: двері на вході у приміщення сушок та де знаходиться котел на твердому паливі встановлені не протипожежні другого типу з класом вогнестійкості ЕІ 30 (а.с.133).

З наведеного видно, що відповідачем вчинено дії, спрямовані на усунення виявлених порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, і такі дії можливі без повного зупинення експлуатації (роботи) об'єкту (столярного цеху).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність визначених Законом №877-V, КЦЗ підстав для застосування до відповідача заходів реагування шляхом повного знеструмлення із залученням ВАТ столярного цеху за Адресою, оскільки відповідачем вжито необхідні заходи, спрямовані на дотримання пожежної безпеки, повністю, за винятком одного, усунуто порушення виявлені під час перевірки, а не усунуте порушення не надає суду підстав для застосування заходів державного нагляду (контролю) у спосіб, вибраний позивачем.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог, неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та ухвалив судове рішення з неправильним тлумаченням норм матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року скасувати та прийняти нову, постанову якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 4 березня 2019 року.