Справа № 400/450/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. № 400/450/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001

про:скасування постанови від 31.01.2019 № 58004689,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - ГУ ПФУ в Миколаївській області, позивач) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (надалі - Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС), Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови від 31.01.2019 р. ВП № 58004689 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі № 1440/1677/18 зобов'язано ГУ ПФУ в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати ОСОБА_1 донарахованої за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 року № 159. Позивачем 14.01.2019 р. було повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС про виконання рішення суду, проте 31.01.2019 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду, без поважних причин у встановлений виконавцем строк, немайнового характеру в повному обсязі протягом строку встановленого ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач вказує, що ним на виконання судового рішення по справі № 1440/1677/18 здійснено розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1, що підтверджується розрахунком від 04.01.2019. Компенсація втрати частини доходів у сумі 1485, 31 грн. є заборгованістю, яка підлягає виплаті за рахунок коштів Державного бюджету. Отже, виплата компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 буде виплачена в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" від 22.08.2018 №649 (надалі - Постанова №649) після прийняття Комісією рішення про наявність підстав для виплати за рішенням суду. З метою вжиття заходів для погашення заборгованості за рішенням суду, позивачем забезпечено ведення реєсту та включення до нього заборгованості по ОСОБА_1 Крім того, 21.01.2019 року позивачем направлено вказаний реєстр до Пенсійного фонду України. Таким чином позивач вважає, що рішення суду виконано в межах повноважень, наданих чинним законодавством. Отже, накладення штрафу є протиправним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Відповідач надав відзив, в якому позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не виконав рішення суду у встановлений державним виконавцем строк. Позивач був зобов'язаний здійснити виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки це визначено рішенням суду, однак станом на 31.01.2019 року позивачем не надано документального підтвердження щодо виконання рішення суду від 06.12.2018 року по справі № 1440/1677/18, тому постанова є правомірною.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі № 1440/1677/18 зобов'язано ГУ ПФУ в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати ОСОБА_1 донарахованої за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 року № 159.

На підставі рішення від 06.12.2018 року у справі № 1440/1677/18, судом 27.12.2018 року видано виконавчий лист.

04.01.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №58004689 для примусового виконання виконавчого листа від 27.12.2018 року № 1440/1677/18 та встановлено строк для його виконання - 10 робочих днів.

ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 14.01.2019 року №411/08 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС про забезпечення ведення реєсту та включення до нього заборгованості по ОСОБА_1 та направлення вказаного реєстру до Пенсійного фонду України.

Постановою головного державного виконавця від 31.01.2019 року в рамках виконавчого провадження №58004689 по примусовому виконанню виконавчого листа винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмір 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Не погодившись із даною постановою, позивач звернувся до суду.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VІІІ), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

У силу приписів статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення позивачем можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що з метою вжиття заходів для погашення заборгованості за рішенням суду, позивачем забезпечено ведення реєсту та включення до нього заборгованості по ОСОБА_1 Також, 21.01.2019 року позивачем направлено вказаний реєстр до Пенсійного фонду України.

За таких обставин, часткове невиконання рішення суду позивачем з незалежних від нього причин є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону №1404.

При цьому, суд зауважує, що накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (провадження №К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 року по справі № 757/29541/14-а (провадження №К/9901/12146/18).

При цьому, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів «Питання погашення заборгованості із пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 р. № 649 затверджено Порядок погашення заборгованості із пенсійних виплат за рішеннями суду. Пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно вищезазначеного Порядку він визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Таким чином, позивачем належним чином доведено наявність поважних причин, які зумовили невиконання судового рішення в частині виплати усієї суми грошових коштів за вищезазначеним рішенням суду, а тому суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн. від 18.01.2019р.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем суду не надано.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) до Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул.Адміральська, 27/1,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ) від 31.01.2019 р. ВП № 58004689 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 04.03.2019 року.

Суддя А. П. Фульга