Справа № 824/530/18-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/530/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П. Д.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

01 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області № 26873-00 від 29 червня 2017 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач мав обґрунтовані підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив щодо наведених доводів апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, площею 511,20 м2, розмір частки визначено 1/1., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08 травня 2007 року серії НОМЕР_1, яке зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером № НОМЕР_2 Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації 10 травня 2007 року (а.с. 14).

Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації 10 травня 2007 року внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію за позивачем права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, розмір частки 1/1 (а.с. 15).

29 червня 2017 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 26873-00, яким визначено суму податкового зобов'язання позивачу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку в розмірі 26617 грн. 22 коп. (а.с. 52).

Згідно з актом від 05 грудня 2017 року № 170 "Про знесення об'єкта нерухомого майна", який складено на підставі "Проведення поточної інвентаризації, згідно договору № 413/17 від 04 грудня 2017 року Глибоцьким КРБТІ", проведена інвентаризація нерухомого майна розташованого в АДРЕСА_1, що "Житловий будинок" загальною площею 36,9 м2 під літ. А. - знесено, сараї під літ. В.,Г.,Д., убиральня під літ. Е, огорожа під № 5 - знесено. (а. с. 25).

06 грудня 2017 року до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду внесено зміни щодо домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто проведено реєстрацію поточних змін, згідно якого загальна площа домоволодіння становить 366,3 м2.

Крім того, в плані будови міститься печатка на якій зазначено "Погашено" по причині "знесення" 26 грудня 2017 року (а. с. 17).

18 грудня 2017 року державним реєстратором на підставі заяви позивача від 13 грудня 2017 року та акту Глибоцького комунального районного бюро технічної інвентаризації від 05 грудня 2017 року № 170 про знесення об'єкта нерухомого майна внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності із занесенням відомостей про фактичну площу належного позивачу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 - 474,3 м2. (а. с. 26, 55-57).

28 грудня 2017 року позивач подав заяву про перерахунок нарахованого податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області.

30 січня 2018 року листом Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області № 55/24-13-54-02 позивачу відмовлено у задоволенні вказаної заяви. Також зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2017 року № 26873-00 сформовано правомірно, не підлягає перерахунку та сума нарахованого зобов'язання підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (а. с. 27, 53).

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно належать до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 10.3 статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом 266.3.1. пункту 266.3. статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно підпункту 266.3.2 пункту 266.3. статті 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1. пункту 266.5. статті 266 ПК України визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом "г" 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно підпункту 266.7.2. пункту 266.7. статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

За новостворений (нововведений) об'єкт житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Згідно з підпунктом 266.7.3. пункту 266.7. статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону;

3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Колегією суддів встановлено, що 10 травня 2007 року до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 08 травня 2007 року внесено запис про державну реєстрацію за позивачем на праві власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальна площею 511,20 м2, загальна вартість нерухомого майна (грн.) - 728417, розмір частки власності визначено 1/1, приватна власність, реєстраційний номер об'єкта № НОМЕР_2 (а.с. 15, 56).

18 грудня 2017 року державним реєстратором на підставі заяви позивача та акту Глибоцького КРБТІ від 05 грудня 2017 року № 170 про знесення об'єкта нерухомого майна, внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зокрема, проведено реєстрацію будинковолодіння, об'єкта житлової нерухомості, яке складається з житлового будинку літера "Б" загальна площа 108,00 кв.м., та житловою площею - 65,3 кв.м., житлового будинку літера "Ж" загальною площею 366,3 кв.м., та житловою площею 154,3 кв.м., літньою кутньою літера "Є", огорожа № 1-4 за адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 26, 55-57).

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 29 червня 2017 року № 26873-00 у податкового органу були відсутні відомості щодо зменшення загальної площі будинку за адресою: АДРЕСА_1 до 474,3 м2, що підтверджується витягами з реєстру та іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Колегія суддів зауважує, що тільки відомості державного реєстру вказують на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення стосується 2016 року. Доказів про те, що у 2016 році об'єкт оподаткування чи його базу було змінено суду не надано.

Отже, позивач має сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нерухоме майно загальною площею 511,20 м2 за базовий податковий (звітний) 2016 рік, відповідно до інформації, що існувала в Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 29 червня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення- рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області № 26873-00 від 29 червня 2017 року є правомірним та прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.