Справа № 1340/3738/18
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа №1340/3738/18

адміністративне провадження №К/9901/797/19, К/9901/1059/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М.,

суддів Анцупопої Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні

касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018

у справі №1340/3738/18

за позовом ОСОБА_1

до суб'єкта надання адміністративних послуг державного реєстратора Душека Ігоря Михайловича (далі - відповідач-1),

комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів (далі - відповідач-2)

третя особа: Публічне акціонерне товариство "ЕНЕРГОБАНК"

про зобов'язання до вчинення дій, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. 17.08.2018 відповідно до супровідного листа Галицького районного суду м. Львова до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача з додатками.

2. У позові позивач просив:

- рішення №42243196 від 26.07.2018 державного реєстратора Душека Ігоря Михайловича, який перебуває у трудових відносинах з Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, визнати незаконним;

- запис про право власності №27211468 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна за Державним реєстром прав на нерухоме майно: 91, скасувати;

- з метою відновлення порушених незаконним рішенням прав та становища, яке існувало до порушення, надати позивачу право власності на майно, що складається з 1/2 (однієї другої) частки приміщення магазину у будинку від АДРЕСА_1, загальною площею 223,7 кв.м. реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: 01;

- рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів від 08.08.2018 №1833 визнати незаконним і скасувати.

3. Одночасно з позовом позивачем було подане клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в якому просив:

- зупинити дію рішення індексний номер №42243196 від 26.07.2018 державного реєстратора Душека Ігоря Михайловича про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01;

- зупинити дію рішення №1833 від 08.08.2018 Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів про затвердження до продажу як лоту F43G31701 з аукціону об'єкту нерухомого майна реєстраційний номер 01.

4. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 було відкрито провадження у даній адміністративній справі.

5. Того ж дня, 21.08.2018, Львівським окружним адміністративним судом було постановлено ухвалу про задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову повністю.

6. Відповідач-2, не погодившись з ухваленим рішенням, подав апеляційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суд від 21.08.2018 про забезпечення позову, яка надійшла до суду 04.09.2018.

7. 04.09.2018 також надійшла апеляційна скарга третьої особи на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 про забезпечення позову.

8. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами відповідача-2 та третьої особи.

9. У зв'язку з ліквідацією Львівського апеляційного адміністративного суду справу було передано до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

10. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 було відмовлено в задоволені апеляційних скарг та залишено рішення суду першої інстанції без змін.

11. Третьою особою було подано касаційну скаргу, яка надійшла до Суду 08.01.2019, в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018.

12. Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2019 було відкрито касаційне провадження та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

13. Відповідачем-2 було також подано касаційну скаргу на зазначені рішення, яка надійшла до Суду 09.01.2019 в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

14. Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2019 касаційну скаргу відповідача-2 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

15. Ухвалою Верховного Суду від 04.02.2019 було відкрито касаційне провадження та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

16. 18.02.2019 до Суду надійшов відзив позивача на касаційну скаргу.

17. Ухвалою від 04.03.2019 касаційні скарги об'єднано для спільного розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

18. 06.06.2016 позивач в порядку спадкування набула право власності на 1/2 частки приміщення магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

19. У січні 2018 їй стало відомо, що на підставі судових рішень на дане приміщення було накладено арешт, а в подальшому право власності на це приміщення було визнане за ПАТ «Енергобанк».

20. 20.07.2018 відповідачем-1 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності третьої особи.

21. 08.08.2018 Комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів прийняв рішення №1833, відповідно до якого нежитлове приміщення загальною площею 223,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виставлено на публічні торги як лот F43G31701, з метою погашення заборгованості за кредитом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

22. Позивач в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначав, що оскаржуваним рішенням відповідача-2 приміщення магазину, розташоване за адресою: м.Львів, вул. Театральна, 7, виставлено на публічні торги з метою погашення заборгованості за неіснуючим кредитом.

23. На думку позивача, дії державного реєстратора призвели до прийняття Комітетом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів рішення про затвердження майна позивача як лоту на аукціоні, що свідчить про наявність ризику перепродажу майна третім особам, що ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду у справі за даним позовом.

24. Третя особа в апеляційній скарзі та відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначали про відсутність підтверджень належності спірного майна на праві власності позивачу.

25. Крім того, третя особа зазначала, що ПАТ "Енергобанк" перебуває в процесі ліквідації, тому щодо нього законодавством заборонено вжиття заходів забезпечення позову.

26. Відповідач-2 також зазначав, що судом першої інстанції в порушення п.2 ч.3 ст.151 КАС України та ст.46 Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" забезпечено позов щодо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

27. Також відповідач-2 звертав увагу на існування судового рішення щодо визнання права власності за ПАТ "Енергобанк" у справі №461/2371/17.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

28. Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача та вживаючи заходи забезпечення позову, дійшов висновку про її обґрунтованість та виходив з того, що існує обґрунтована ймовірність завдання шкоди правам та інтересам позивача в результаті відчуження майна.

29. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, також погодився з висновками суду першої інстанції про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення у справі.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

30. Відповідач-2 та третя особа у касаційній скарзі не погоджуються з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій та вважають їх такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати та прийняти рішення про відмову в забезпеченні позову.

31. З посиланням на п.2 ч.3 ст.151 КАС України та ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вважають, що вжиття заходів забезпечення позову щодо неплатоспроможних банків, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважених осіб Фонду, їх майна чи коштів, шляхом накладання арештів чи зупинення рішень Фонду пов'язаних із ліквідацією неплатоспроможного банку - заборонено.

32. Також, вважають, що Комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не може бути стороною по справі, а є постійно діючим органом без статусу юридичної особи у складі Фонду, якому делеговані певні повноваження.

33. Щодо зупинення дії рішення відповідача-1, зазначали, що рішення державного реєстратора є індивідуальним актом, дія якого вичерпується виконанням, отже, зупинення рішення державного реєстратора, яке вичерпало свою дію виконанням - неможливе.

34. Звертали увагу, що судами попередніх інстанцій було проігноровано факт наявності судових рішень у справі №461/2371/17, які набрали законної сили, про витребування з незаконного володіння нерухомого майна від ОСОБА_4 на користь ПАТ "Енергобанк", та визнання за останнім права власності на це майно, про що заявлялось під час судового розгляду за наслідками апеляційного оскарження.

35. Вважали, що спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, адже спірні правовідносини пов'язані з набуттям права власності на нерухоме майно за судовим рішенням і випливає з приватно-правових правовідносин.

36. У відзиві позивач зазначає про відсутність у Фонду права на звернення до суду, різницю у правовому статусі Фону і Комітету, та відсутність правових перешкод для забезпечення позову.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

37. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

38. Відповідно до відповідно до п.1-1 ч.5 ст.12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до повноважень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб входить утворення колегіальних органів з питань консолідації та продажу активів різних банків та затвердження положення про них.

39. На виконання зазначених повноважень Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2017 № 2837 було затверджено Положення про Комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.07.2017 за № 932/30800) (далі - Положення).

40. Відповідно до п.2 Положення комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів (далі - Комітет) є постійно діючим колегіальним органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), якому виконавча дирекція Фонду делегувала окремі повноваження щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

41. Комітет є органом Фонду і забезпечує виконання окремих делегованих повноважень Фонду. Положення не містить норм, які б надавали право оскаржувати окремо рішення Комітету.

42. Норми п.2 Положення чітко передбачають, що Комітет реалізує делеговані повноваження Фонду, а, отже, рішення Комітету є вираженням рішень Фонду і нерозривно пов'язані з його діяльністю, і є формою реалізації функцій забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, в тому числі здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами.

43. З огляду на вищенаведене, не можна розглядати рішення Комітету, як рішення окремого суб'єкта владних повноважень.

44. Відповідно до п.2 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов'язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

45. Пунктом 6 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

46. Відповідні норми п.2 ч.3 ст.151 КАС України та п.6 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" направлені на забезпечення гарантій прав вкладників банків, і не можуть дозволяти, шляхом підміни суб'єкта відповідального за ухвалене рішення, уникати обмежень встановлених цими нормами.

47. Суд доходить висновку, що судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального і процесуального права при задоволення заяви в частині зупинення рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів.

48. Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

49. Для вжиття заходів забезпечення позову суд повинен мати обґрунтовані законні підстави.

50. В той же час, судами попередніх інстанцій не було наведено підстав необхідності забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна.

51. Суд погоджується з доводами касаційної скарги, що рішення державного реєстратора є індивідуальним актом, дія якого вичерпується виконанням. На підставі цього рішення виникає правовий стан - право власності на майно, який не може бути зупинений. Отже, зупинення виконаного рішення державного реєстратора, яким внесено запис про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, не може бути заходом забезпечення позову.

52. Окрім того, цей запис ґрунтується на рішенні суду у цивільній справі №461/2371/17, відповідно до якого витребуване приміщення магазину на користь ПАТ "Енергобанк" та визнано за ним право власності. Зупинення дії рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, право власності на яке визнано за рішенням суду, фактично ставить під сумнів це право. Зазначене не узгоджується з принципом обов'язковості судового рішення, що набрало законної сили.

53. Відповідно до змісту ч.1, 3 ст.242 КАС України рішення повинно бути обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Пунктом 3 ч.1 ст.248 КАС України встановлено обов'язок суду наводити мотиви, з яких суд дійшов висновків в мотивувальній частині.

55. У справі "Бендерський проти України" (заява №22750/02, рішення від 15.11.2007, п.42, наводиться без посилань на рішення в інших справах) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (...). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкрутних та ефективних (...). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (...).

56. У цій справі важливі аргументи відповідача-2 та третьої особи не знайшли оцінки з боку суду, а тому рішення не відповідає вимогам ст.ст. 242, 248 КАС України.

57. Щодо доводів касаційної скарги щодо порушення юрисдикції, то Суд зазначає, що вони судом не можуть бути прийняті відповідно до ч.4 ст.341 КАС України. Предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій лише і виключно щодо застосування заходів забезпечення позову. Тому доводи щодо юрисдикції можуть бути предметом розгляду у разі оскарження остаточних судових рішень у даній справі.

58. Відповідно до ч.1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

59. Враховуючи, що судами попередніх інстанцій було не вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, наявності прямо встановлених законом заборон вжиття заходів забезпечення позову в частині, яка стосується Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невмотивованості рішення щодо забезпечення позову в іншій частині, Суд доходить до висновку в необхідності скасування рішень першої та апеляційної інстанцій, та ухвалення нового - про відмову в забезпеченні позову.

Керуючись ст. 343, 349, 351, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 у справі №1340/3738/18 за позовом ОСОБА_1 до суб'єкта надання адміністративних послуг державного реєстратора Душека Ігоря Михайловича (далі - відповідач-1), комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів (далі - відповідач-2), третя особа: Публічне акціонерне товариство "ЕНЕРГОБАНК" про зобов'язання до вчинення дій - задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 у справі №1340/3738/18 - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб