Справа № 2а-1426/09/0870(СН/808/8/17)
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2019 року

Київ

справа №2а-1426/09/0870(СН/808/8/17)

адміністративне провадження №К/9901/2745/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просило суд:

- визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №/0 від 18.07.2008, №/1 від 25.09.2008, №/2 від 04.12.2008, №/3 від 11.02.2009;

- визнати недійсними прийняті по результатам розгляду скарг позивача рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №10633/10/25-016 від 25.09.08, рішення Державної податкової служби в Запорізькій області №5363/10/25-020 від 03.12.2008 та рішення Державної податкової служби України №999/6/25-0115 від 07.02.2009;

- визнати незаконними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби та Державної податкової служби в Запорізькій області щодо відмови у прийнятті від Акціонерного банку «Металург» декларацій з уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань за попередні періоди 2005-2006 роки;

- визнати незаконними рішення, що містяться в листах Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби №7349/10/08-07 від 23.06.2008 та Державної податкової адміністрації в Запорізькій області;

- зобов'язати Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби прийняти в роботу та уточнити розрахунки податкових зобов'язань Акціонерного банку «Металург» за відомостями, що містяться в деклараціях банку з уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань за попередні періоди 2005-2006 років.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 17.01.2019 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно заявником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги відповідач посилається на те, що на момент подання касаційної скарги вперше Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі, що призвело до її повернення заявнику. На думку податкового органу, повторне подання касаційної скарги з порушенням строку на касаційне оскарження відбулося з незалежних від відповідача причин, оскільки відсутність належного фінансування суб'єкта владних повноважень з боку державного бюджету, з об'єктивних причин виключали можливість сплати судового збору у розмірі та порядку визначеному законом та звернення до суду касаційної інстанції в найкоротші строки.

Також, податковий орган зазначає, що приведення касаційної скарги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (надання документа про сплату судового збору) та своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2019 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України, оскільки наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження причини пропуску такого строку визнані судом неповажними, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали. При цьому судом зазначено, що відповідачу необхідно надати суду обґрунтовану заяву із зазначенням підстав, які з об'єктивних причин унеможливили реалізацію права на своєчасне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах наданого законом процесуального строку та навести інші обґрунтовані доводи, які б свідчили про наявність об'єктивних перешкод на реалізацію права повторного звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 11.02.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №728.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції де зазначено аналогічні підстави вказані відповідачем у заяві про поновлення пропущеного строку при зверненні 17.01.2019 до Верховного Суду. Інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідачем не наведено. Крім того, заявником порушено питання про продовження строку на усунення недоліків щодо доплати судового збору.

Доводи відповідача про поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження зводяться до того, що податковим органом вживалися заходи для сплати судового збору у даній справі, проте на момент подання касаційної скарги вперше Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби був позбавлений можливості такої сплати, що призвело до її повернення заявнику. На думку відповідача, повернення касаційної скарги заявнику не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в межах наданого суб'єкту владних повноважень річного строку, при цьому строк на касаційне оскарження має бути поновлено судом незалежно від причин його пропуску.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зазначає, що своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду касаційної інстанції, підтвердження своїми фактичними діями власний намір оскаржити судові рішення своєчасно та приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання документа про сплату судового збору у розмір визначеному законом) є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження. Порушення порядку здійснення процесуальної дії касаційного оскарження не повинно впливати на доступ до правосуддя.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 КАС України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Враховуючи те, що встановлений строк касаційного оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 закінчився 15.10.2018, а також встановлений факт звернення відповідача до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою вперше без виконання процесуального обов'язку щодо сплати судового збору, для обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження податковому органу слід було надати докази регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов'язку зі сплати судового збору в розмірі визначеному законом.

Втім, жодних доказів податковим органом суду не надано.

Також, суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об'єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 15.06.2018 Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги) до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у поновленні строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17).

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №2а-1426/09/0870 (СН/808/8/17) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду