Справа № 520/1020/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 березня 2019 р. № 520/1020/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (пров. Свято-Миколаївський, буд. 6,м. Зміїв, Харківська область,63404, код НОМЕР_1) до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 15,м. Зміїв, Харківська область,63404, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Зміївського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати пенсії з 01.11.2018 по 30.11.2018 р.; зобов'язати ОСОБА_2 об'єднане управління пенсійного фонду України в Харківський області провести виплату пенсії позивачу з 01.11.2018 по 30.11.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ОСОБА_1, є громадянкою України. З 07.05.2008 року позивач отримувала пенсію по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням, а згодом стала отримувати пенсію по втраті годувальника.

У 2014 році позивач виїхала з місця свого постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка стала окупованою територією, до м. Харкова та була взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

За місцем фактичного проживання отримувала свої пенсійні виплати.

14.02.2017 року ОСОБА_1 змінила місце свого фактичного проживання" в м. Харкові та стала проживати за адресою: 61108, м. Харків, Київський район, вул. Академіка Вальтера, 5/68, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.02.2017 року № НОМЕР_2.

06.11.2018 року позивач знову змінила місце свого фактичного проживання та переїхала проживати за адресою: 63404, Харківська область, м. Зміїв, пров. Свято-Миколаївський,6, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.11.2018 року №.

06.11.2018 року її дані були внесені до списку осіб на отримання інформації для призначення (відновлення) виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання (перебування) та направлені до управління соціального захисту населення ОСОБА_2 райдержадміністрації для розгляду Комісії.

Пенсійна справа з Київського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Харкова до Зміївського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Харківської області надійшла 14.11.2018 року.

Згідно листа Київського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 13.11.2018 року № 1692 пенсію позивачу було виплачено по 31.10.218 року.

Таким чином, пенсія за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року залишилась не виплаченою та не сплачена до теперішнього часу.

05.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про причини невиплати пенсії за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року та виплату пенсії за цей період.

Листом № 11396/- 02/50 від 18.12.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області було повідомлено про те, що рішенням відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії від 19.11.2018 року мою електронну пенсійну справу було взято на облік з 01.12.2018 року, згідно протоколу засідання комісії з питань призначення ( відновлення) соціальних виплат переміщеним особам № 45 від 13.11.2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365.

Також в листі № 11396/- 02/50 від 18.12.2018 року відповідач вказав, що пенсія за листопад 2018 року нарахована, обліковується та буде виплачена на умовах окремого Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, при цьому так і не зазначив причини її невиплати.

Позивач вважає, що неправомірною невиплатою пенсії з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року, відповідачем були порушені її права, як громадянки України, а тему звернулась до суду зі вказаним позовом.

Суд вказує, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідач ОСОБА_2 об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Харківської області є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п. 12 Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно- правовими, тому згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-УІІ закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-УІІ для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Статтею 8 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування « передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У ст. 49 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування « зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 вказаної статті 49 визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного Фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій.

Таким чином, аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати мені пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Проте, будь - які рішення щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 об'єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Харківської області за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року відповідачем не надавались.

Судом встановлено, що позивач не порушувала режиму проживання на території України, не значилась в списках за даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон « Аркан».

З огляду на викладене , суд робить висновок, що відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно припинив виплату позивачу пенсії з 01.11.2018 року, а також так і не здійснив її виплату за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року.

Крім того, з листа відповідача № 11396/- 02/50 від 18.12.2018 року вбачається, що пенсію за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року буде виплачено після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплат пенсій, при цьому ОСОБА_2 об'єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Харківської області так і не було зазначено підстав для припинення та несплати пенсії за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року.

Суд вказує, що з 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Судом встановлено, що довідка про взяття позивача на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, є дійсною. Доказів про її скасування відповідачем не надано.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача органом, який її видав .

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом б місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (пров. Свято-Миколаївський, буд. 6,м. Зміїв, Харківська область,63404, код НОМЕР_1) до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 15,м. Зміїв, Харківська область, 63404, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Зміївського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Харківської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність Зміївського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.11.2018 по 30.11.2018 р.

Зобов'язати ОСОБА_2 об'єднане управління пенсійного фонду України в Харківський області провести ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) виплату пенсії з 01.11.2018 по 30.11.2018 р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В. Зінченко