Справа № 360/3477/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року справа №360/3477/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєв Е.Г.

Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Чернявська Т.І.) від 14 грудня 2018 року у справі № 360/3477/18 (дата складання повного тексту рішення 14 грудня 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації по втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною другою статті 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати»; зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні позову, оскільки право на проведення компенсації передбачено Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Позивач на адресу суду апеляційної інстанції надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачем на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому просить розгляд адміністративної справи проводити за відсутністю представника відповідача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років за Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2018 року у справі №415/7592/17, яка набрала законної сили 27 лютого 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення позивачеві перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268» та довідки від 15.05.2017 року № 5691-лк про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС у Луганській області; - зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006р. № 268» та довідки від 15.05.2017 року № 5691-лк про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС у Луганській області.

Позивач 20 квітня 2018 року звернувся до відповідача з заявою щодо надання письмового перерахунку суми заборгованості з невиплаченої пенсії в період з 01 січня 2016 року по 01 січня 2018 року (помісячно) із зазначенням загальної суми недоплаченої пенсії за 2016-2017 роки.

Листом від 17 травня 2018 року за № 6373/03-01 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду від 26 січня 2018 року у справі № 415/7592/17 27 березня 2018 року йому проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, де доплата по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року склала 34574,66 грн. Також відповідачем зазначено, що сума доплати пенсії буде виплачена відповідно до порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Позивач 17 жовтня 2018 року звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати суми перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до статті 3 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

На наведене звернення відповідач листом від 31 жовтня 2018 за № 14874/07 повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів.

Згідно з довідкою ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 15 травня 2017 року № 5691-лк про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року, за посадою «завідувач відділу дізнання Лисичанського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області» становить 6240,85 грн., у тому числі: посадовий оклад - 2500,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням «майор міліції» - 2000,00 грн., надбавка за вислугу років 35% - 1575,00 грн, премія 2,73 % - 165,85 грн.

Довідка від 15 травня 2017 року № 5691-лк про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 15 червня 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції №307/03-27.

Протоколом за пенсійною справою № 17710 (МВС) від 01 січня 2016 року позивачеві здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у відповідності до Закону № 900-VIII, статті 63 Закону №2262, Постанови № 988 та Постанови № 103, після проведення перерахунку розмір пенсії з 01 січня 2016 року склав 3120,43 грн., та визначено різницю між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 Постанови № 103 та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року - 34574,66 грн., з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 720,31 грн. щомісячно, з 01 січня 2020 року до повної виплати розрахованої суми 1440,61 грн.

Відповідно до протоколів Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 17710 - МВС позивачеві проведено перерахунок пенсії, розмір пенсії (з надбавками) з 01 квітня 2018 року складає 3120,43 грн.

Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №17710 від 27 березня 2018 року за період з січня 2016 року по березень 2018 року підлягало виплаті всього 84251,61 грн (3120,43 грн - щомісячна виплата); фактично виплачено за період з січня 2016 року по березень 2018 року 45382,15 грн.; сума доплати за період з січня 2016 року по березень 2018 року складає 38869,46 грн.

У поясненнях від 12 грудня 2018 року № 17347/07 відповідач зазначив, що сума доплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року складає 34574,66 грн., відповідно до Постанови №103 обов'язок відповідача виплатити за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року перераховану пенсію у новому розмірі, з урахуванням раніше сплаченого, виникає з 1 січня 2019 року.

На запит суду апеляційної інстанції, відповідач у листі від 19.02.2019р. №2587/04 зазначив про те, що в січні та лютому 2019 року було виплачена по податковій відомості окремими сумами у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року - 720 грн. 31 коп.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до вимог статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок компенсації).

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 03 липня 2018 року справі №521/940/17

Відповідно до пунктів 2 ,3,4,5 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як встановлено судом, постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2018 року у справі № 415/7592/17 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення позивачеві перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268» та довідки від 15.05.2017 року № 5691-лк про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС у Луганській області.

Отже, враховуючи той факт, що позивачу з вини відповідача не було вчасно проведено перерахунок та виплату перерахованої раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд апеляційної інстанції вважає достатніми є підстави для задоволення вимог позивача про зобов'язання відповідача провести розрахунок та виплату компенсації.

Посилання відповідача на ті обставини, що в резолютивній частині рішення суду не зазначено порядку і способу виконання цього рішення, не йдеться про одноразову виплату (стягнення) заборгованості пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, та на Постанову КМУ від 21.02.2018 року №103, якою встановлено порядок виплати перерахованої пенсії, судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною третьою статті 52 Закону № 2262-XII встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За приписами частини другої статті 55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-XII свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «умови та порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії». За таких обставин, колегія суддів вважає протиправним встановлення розстрочки у виплаті несвоєчасно перерахованої з вини відповідача пенсії позивачу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 360/3477/18 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі №360/3477/18 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації по втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною другою статті 55 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати»; зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати» - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо ненарахування та невиплати компенсації ОСОБА_2 по втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена частиною другою статті 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку порушенням термінів їх виплати».

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 06 березня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць