Справа № 500/2565/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2565/18

25 лютого 2019 рокум.Тернопіль
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним та скасування протоколу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якій просив суд:

визнати протокол №31 комісії ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 05.04.2017 р. про відсутність права на призначення пенсії як державному службовцю протиправним та скасувати;

зарахувати час з 13.11.1973 р. по 27.11.1975 р. (2 роки 14 днів) військової служби у Збройних Силах до стажу державної служби;

призначити пенсію як державному службовцю з дня звернення з 01.03.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 01.03.2017 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про перехід із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки враховуючи час такої служби у позивача наявний 20 річний стаж на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-XII. Однак відповідач відмовився приймати до підрахунку час військової служби у Збройних силах, керуючись Законом "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VІІІ, зазначивши, що такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки і не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію згідно статті 37 Закону №3723-ХІІ.

ОСОБА_2 вважає рішення ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову в призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 січня 2019 року.

Ухвалами суду, постановленими в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судовому засіданні 15.01.2019 року та 07.02.2019 року у розгляді справи оголошено перерву до 25 лютого 2019 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області заперечив проти задоволення позову, вказав що відповідачем правомірно не прийнято до підрахунку час військової служби у Збройних Силах, оскільки такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки і не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію згідно статті 37 Закону №3723-ХІІ. Окрім того зазначено, що оскільки стаж роботи позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ "Про державну службу" від 10.12.2015 року, обчислений на підставі записів трудової книжки, становить 19 років 8 місяців 21 день та на момент звернення на посадах держаної служби позивач не працював, право на призначення пенсії як державному службовцю відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 р. у нього відсутнє.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

На підставі трудової книжки серії БТ-І №1670273 судом встановлено, що ОСОБА_2, у період з 11.07.1995 року по 31.03.2015 року працював на різних посадах у ОСОБА_1 обласному територіальному відділенні антимонопольного комітету України.

При цьому, з 02.02.2014 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Наказом №17-К/тр від 20.03.2015 позивача звільнено із займаної посади головного експерта другого відділу досліджень та розслідувань за власним бажанням у звязку з досягненням пенсійного віку.

Враховуючи загальний стаж на посадах державної служби на час виходу на пенсію, що становить 19 років 8 місяців 21 день, та те що у період з 13.11.1973 року по 27.11.1975 року (2 роки 14 днів) ОСОБА_2 проходив військову службу, керуючись вимогами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та Постанови КМУ від 05.11.1999 року №2044 «Про внесення змін до порядку обчислення стажу державної служби» позивач 01.03.2017 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про перехід із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Протокольним рішенням від 19 травня 2017 року №31 ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у призначенні пенсії ОСОБА_2 відмовлено. Підставою для відмови слугувало те, що у нього недостатньо стажу державної служби для призначення відповідного виду пенсії. Відповідачем не прийнято до підрахунку час військової служби у Збройних Силах, керуючись Законом "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VІІІ, зазначивши, що такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки і не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію згідно статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Підтверджено стаж роботи на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 № 889-УІП «Про державну службу», обчислений на підставі записів трудової книжки становить 19 років 8 місяців 21 день.

Не погоджуючись з таким рішенням субєкта владних повноважень ОСОБА_5 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), згідно зі статтею 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості ВР України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості ВР України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості ВР України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості ВР України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

60 років які народилися по 31 грудня 1952 року;

60 років 6 місяців які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов висновку, що з 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець, пунктами 10 та 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, зокрема:

а) досягнення певного віку;

б) наявність передбаченого законодавством страхового стажу;

в) наявність станом на 01.05.2016 стажу державної служби:

- не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від останнього місця роботи;

- не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для державних службовців, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби.

Як вже зазначалось загальний стаж на посадах державної служби позивача ОСОБА_2 на час виходу на пенсію становить 19 років 8 місяців 21 день.

Окрім того, у період з 13.11.1973 року по 27.11.1975 року (2 роки 14 днів) позивач проходив військову службу, а тому, посилаючись на вимоги Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та Постанови КМУ від 05.11.1999 року №2044 «Про внесення змін до порядку обчислення стажу державної служби» позивач просив Пенсійний фонд зарахувати час служби у Збройних Силах до стажу державної служби та перевести його із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд зазначає, що при визначенні права особи на призначення пенсії за Законом № 889-VIII від 10.12.2015 року за записами трудової книжки або на підставі інших документів встановлюється відповідність займаної посади, посадам, визначеним в статті 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

Основним критерієм, який визначає підстави для зарахуванння того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Закону України № 3723-ХІІ "Про державну службу" є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Водночас, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі-Порядок), визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону № 889-VIII. Зокрема передбачено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання. Такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додатково оплачуваної відпустки. Стаття 46 Закону № 889-VІІІ та Порядок не застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Таким чином період військової служби позивача з 13.11.1973 року по 27.11.1975 рік дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додатково оплачуваної відпустки, але не зараховується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХП.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позивач, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження неправомірності оскаржуваного рішення, оформленого протоколом №31, а відтак, позовна вимога про визнання протиправним та скасування протоколу №31 комісії відповідача від 05.04.2017 р. не підлягає задоволенню.

Відповідно і не підлягають задоволенню інші вимоги позивача, які є похідними.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 46000, іпн НОМЕР_1) до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ( вул. Руська 17, м. Тернопіль, 46001, ) про визнання протоколу 31 комісії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 05.04.2017 р. про відсутність права на призначення пенсії, як державному службовцю протиправною та зарахування часу з 13.11.1973 р. по 27.11.1975 р. військової служби у Збройних силах до стажу державної служби, призначення пенсії державного службовця з 01.03.2017 р. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.