Справа № 631/1410/18
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/631/33/19
справа 631/1410/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - М'ячиної Ю.В.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Глуздій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_2 до поліцейського Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Глуздія С.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до начальника СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Глуздія Сергія Володимировича, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 449247 від 02.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 грудня 2018 року начальником СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції Глуздій Сергієм Володимировичем було винесено постанову серії ДПО18 № 449247 від 02.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови позивач керував транспортним засобом марки «Нива Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 та не пред'явив посвідчення водія категорії «Б» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем було грубо порушено порядок розгляду справи: не враховані приписи ст. 33 та ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівник поліції при розгляді справи не представився, не роз'яснив права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не надав можливості написання пояснень по суті справи та не зазначив та не допитав свідків, що були присутні під час розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції Глуздієм С.В., оскільки відповідач порушив вимоги законодавства щодо зупинки його транспортного засобу та безпідставно почав вимагати пред'явлення посвідчення водія, звинувачував у тому, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. А також порушив встановлений законодавством порядок розгляду справи, суттєво порушив його права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.278 та ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки тільки після складання постанови, відреагувавши на його зауваження почав знайомити з правами, ніяких пояснень, доводів чи доказів відповідач при винесені постанови не прийняв. Свідками всього були ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були в той час біля того місця, де зупинили позивача, у їх присутності він надав для огляду посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відкрив для огляду багажник автомобіля.

Відповідач, начальник СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції Глуздій С.В. проти позову ОСОБА_2 заперечував та пояснив, що 02 грудня 2018 року вони знаходились на патрулюванні у селі Старовірівка, Нововодолазького району Харківсьької області. Близько 14 години 00 хвилин вони з колегою зупинили автомобіль марки «Нива Шевроле» за кермом якого знаходився ОСОБА_2 та у зв'язку із дією воєнного стану й на виконання п. 10 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.11.2018 року № 1877 «Про заходи посилення публічної безпеки» запропонували останньому надати для перевірки посвідчення водія, на що позивач відреагував агресивно та відмовився від надання будь - яких документів, окрім паспорта громадянина України. У зв'язку із цим, було вирішено питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. На підтвердження своїх доводів, відповідачем надана копія відеозапису з нагрудної камери. Також начальник СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Глуздій С.В. зазначив, що дії позивача у той день, щодо залучення перехожих в якості свідків, якими виявились його знайомі, були лише направленні на дискредитацію роботи органів Національної поліції. Відповідач вважав позов таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у ст. 286 КАС України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

З копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 449247 від 02.12.2018 року вбачається, що 02 грудня 2018 року ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Нива Шевроле» з державним номерним знаком НОМЕР_1, в селі Старовірівка Нововодолазького району Харківської області по вул. Центральна не пред'явив для перевірки посвідчення водія категорії «Б» та свідоцтво про реєстрацію на зазначений транспортний засіб. У зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень(а.с. 6).

Згідно пояснень учасників справи наданих у судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2018 року працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_2 та запропоновано останньому пред'явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що було отримано відмову водія.

Відповідно до п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306).

Суд констатує, що ці норми Правил дорожнього руху носять імперативний характер та не дозволяють водієві діяти на власний розсуд.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 вищевказаного Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, слід відзначити, що із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року відповідно до Указу Президента України від 26 листопада 2018 року № 393/2018 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 26.11.2018 року № 2630-VIII «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» на території Харківській області діяв воєнний стан, під час якого працівники органів внутрішніх справ мали право перевіряти документів в осіб, а в разі потреби проведення огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України, про що зазначено у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та п. 7 Типового плану запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2015 року № 544.

Факт не надання позивачем при його зупинці посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб - ним не оспорюється та підтверджується поясненнями наданими у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Проте, що стосується порядку розгляду начальником СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції Глуздій С.В. справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності слід відмітити наступне.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд, надаючи оцінку оскарженій постанові вважає за необхідне зазначити наступне.

Імперативними приписами ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогічні приписи містяться й у п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, відповідно до якого розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Статтею251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналіз наведених норм свідчить про існування певного порядку, при дотриманні якого посадова особа має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов'язана з'ясувати всі обставини, що пов'язані із його вчиненнями, зокрема, вину особи, можливість притягнення її до відповідальності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих обставин та інше.

Вивчаючи надані відповідачем відеозаписи з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції встановлено, що дії начальника СРПП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Глуздій С.В. щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідали вищевказаним нормам.

Так, відеозапис № 20181202_145658 тривалістю 06 хвилин 22 секунди розпочинається з того, як відповідач вже складає постанову та переписує дані водія з паспорта громадянина України.

Інший відеозапис № 20181202_150818 тривалістю 05 хвилин 23 секунди розпочинається з того, що ОСОБА_2 звертає увагу відповідача на те, що при складанні постанови йому не було роз'яснені його права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при цьому поліцейський починає їх зачитувати.

На 02 хвилині 21 секунді відеозапису позивач заявляє клопотання, яке одразу відхиляється без зазначенням мотивів, та інспектор продовжує зачитувати права особи, що притягається до адміністративної відповідності.

При цьому, слід зазначити що з вказаного відеозапису вбачається наявність свідків, а саме чоловіка, який сідає у машину позивача, проте це ніяк не зафіксовано та не відображено, пояснення у свідка не відбиралися та його особа не встановлювалася.

Відеофіксація обставин розгляду справи про адміністративне правопорушення надана суду не у повному обсязі, а тому не можливо встановити, чи представлявся поліцейський перед початкомрозгляду справу, чи оголошувалось, яка справа підлягає розгляду та хто притягається до адміністративної відповідальності, яким чином досліджувались докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, які пункти Правил дорожнього руху були порушені ним та як встановлювались обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_2

З цього приводу слід зазначити, що особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій та законність прийнятих рішень.

Судом встановлено, що відповідачем під час розгляду справи у суді не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та дотримання посадовою особою встановленого законом порядку розгляду справи.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури розгляду адміністративної справи та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України. Згідно пункту другого частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених Кодексом адміністративного судочинства завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 8, 9, 77, 78, 125 - 127, 194, 229, 242 - 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 9, 126, 222, 251, 252, 254, 280, 283, 284, ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до поліцейського Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Глуздія С.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 449247 від 02.12.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити на новий розгляд до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Копію рішення відповідно до ч. 2 ст. 271 КАС України, невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Другого апеляційного адміністративного суду до або через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Судове рішення, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання чи перебування: вул. Зарічна буд. 154, с. Старовірівка, Нововодолазького району, Харківської області, 63250, паспорт громадянина України серії МН № 889117, виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківської області, 20.12.2006 року.

Відповідач: поліцейський Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції Глуздій С.В, місцезнаходження Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області: вул. Воскресінська, 1, смт Нова Водолага, Харківської області, 63202.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 березня 2019 року.

Суддя Т.М. Трояновська