Справа № 591/2315/16-а
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 591/2315/16-а

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Гуцала М.І.,

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_2 про звільнення від від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28.12.2018 року по справі № 591/2315/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.12.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення у справі № 591/2315/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення, яка також містить клопотання про звільнення від від сплати судового збору.

Розглянувши заявлене в апеляційній скарзі клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору з підстав, передбачених п.13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

За приписами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 5 статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об'єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Відтак скаржник не є особою, яка звільнена від сплати судового збору в розумінні п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії Суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2018 по справі № 820/5268/17.

Крім того, і даному випадку скаржнику належить сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а не за подання позову, що також унеможливлює застосування положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» оскільки, вказана стаття не розповсюджує свою дію на оскарження в апеляційному порядку.

Інших доказів наявності у позивача пільг по сплаті судового збору, встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» до суду апеляційної інстанції не надано.

Для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Посилання ОСОБА_2 в заявленому клопотанні про звільнення від сплати судового збору на Закон України «Про судовий збір», постанову Верховного суду України від 30.06.2015 у справі № 826/18593/14 та рішення Верховного суду України від 27.09.2017 у справі № 6-1467цс17, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дана апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції по справі за позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, звільнення щодо сплати судового збору по даній категорії справ законодавством не передбачено.

Оскільки в даному випадку апеляційна скарга подана на ухвалу суду прийняту за наслідком розгляду заяви в порядку ст. 382 КАС України, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 132, 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець