Справа № 444/3955/18
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3955/18
Провадження № 2-а/444/31/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, УПП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, УПП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 2018 року інспектором взводу 2, роти 2, батальйону 4 УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 630196. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки порушив п.п. 8.7.3 ґ ПДР України, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий. Зазначає, що йому постановлено сплатити штраф у розмірі 425 грн. на підставі вищевказаної постанови. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. Він 11 грудня 2018 року близько 10.00 год., рухаючись в м. Львові по вул. Науковій, доїжджаючи до перехрестя вулиць Наукова-Тролейбусна, зауважив, що увімкнений зелений сигнал світлофора та продовжив рух на перехрестя. В момент вїзду на перехрестя увімкнувся жовтий сигнал світлофору. З метою уникнення екстреного гальмування та аварійної ситуації позивач продовжив рух перехрестям. Після проїзду цього перехрестя він зауважив машину поліції, у якій інспектори поліції увімкнули проблискові маячки та сирену, після чого вказали йому зупинитись на узбіччі. Відповідач вказав, що причиною зупинки було порушення ним п.п. 8.7.3 ґ ПДР України, а саме проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, та сказав, що йому буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. На прохання предявити докази вчинення ним правопорушення представник поліції вказав, що він цього робити не буде, та повідомив, що ОСОБА_1 може оскаржити цю постанову у суді протягом 10 днів. У зв"язку із чим позивач звернувся до суду та просить визнати дії відповідача інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії НК № 630196 від 11.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та додатково надав такі пояснення. Зазначив, що коли він здійснював рух повз світлофор, то був увімкнений саме зелений сигнал світлофора. Коли він його, проїхав, то у дублюючому світлофорі вже побачив жовтий колір, а тому не міг здійснити зупинку, оскільки зупинився б посеред перехрестя. Просить позов задоволити.

Відповідач інспектор УПП у Львівській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від нього не надходило клопотань, відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від них не надходило клопотань, відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду в судове засідання повторно не з'явилися без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 11 грудня 2018 року інспектором взводу 2, роти 2, батальйону 4 УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 630196. Зазначено, що 11.12.2018 року о 10 год. 35 хв. в м. Львові на перехресті вул. Наукова-вул. Тролейбусна, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до п. 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Відповідно до п. 8.7.3 ґ ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 11.12.2018 року.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачами не виконано свого обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором взводу 2, роти 2, батальйону 4 УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд вважає, що сторона відповідачів проявила байдужість до результату розгляду справи.

Суд надає віру поясненням позивача в судовому засіданні, так як підстав не вірити йому у суду немає, такі пояснення не спростовані будь-якими іншими доказами. А тому суд вважає такі пояснення правдивими і покладає їх в основу рішення.

Судом при вирішенні справи враховано, що в ході судового розгляду відповідачами не надано доказів, зокрема, матеріалів фіксації порушення позивачем вимог п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху за допомогою камер відеоспостереження, на спростування позовних вимог щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б охоплювалася нормою ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1, а тому слід визнати дії відповідача інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії НК № 630196 від 11.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Визнати дії відповідача інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії НК № 630196 від 11.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення складено 05.03.2019 року.

Суддя Р. Б. Ясиновський