Справа № 826/6335/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6335/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену у листі від 27.07.2017 № 41308/05 щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-V-III "Про державну службу" та про зобов'язання Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 2723-ХІІ "Про державну службу" та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 "Про державну службу", починаючи з 20.04.2018.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на закони України "Про державну службу", "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, та зазначає, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства відмовлено у переведенні ОСОБА_2 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 20.04.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.10.2018 р. позов задоволено. Визнано протиправною відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-V-III "Про державну службу", викладену у листі від 27.07.2017 № 41308/05. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 2723-ХІІ "Про державну службу" та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", починаючи з 20.04.2018.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 08.06.2017 звільнена із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

09.06.2017 ОСОБА_2 звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом від 27.07.2017 за № 41308/05 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки за записами трудової книжки не вбачається, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_2 займає посаду державної служби та має не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців або 20 років на відповідних посадах, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 01.05.2016 р. ОСОБА_2 займала посаду державного службовця та мала більше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Оскільки загальний стаж позивача є більшим 30 років, а позивач досягла пенсійного віку (дата народження позивача - 27.03.1959), відповідно вона набула право на призначення їй пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2 за станом на 01.05.2016 вона займала посаду заступника начальника другого відділу Управління контакт-центру Інформаційно-довідкового департаменту ДФС. При цьому, з копії трудової книжки вбачається, що позивач займала посади державного службовця під час перебування на службі в органах податкової служби в період з 22.02.1999 по 08.06.2017.

Разом з тим, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (чинного до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в органах державної податкової служби) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_2 займала посаду державного службовця та мала більше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

З огляду на встановлені у суді обставини, враховуючи, що загальний стаж позивача є більшим 30 років та досягнення позивачем пенсійного віку (дата народження позивача - 27.03.1959), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач набула право на призначення їй пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є.Пилипенко

Є.О. Сорочко