Справа № 225/1118/19
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 225/1118/19
Номер провадження 2-а/225/15/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

з участю

секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Торецького ВП Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькі області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.01.2019 року о 00:30 годині ОСОБА_1, керував транспортним засобом Mercedes номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Центральна пр. Шахтарів у м. Торецьк, він побачив дорожній знак 2.2 (проїзд без зупинки заборонено) і він завчасно почав гальмувати до повної зупинки транспортного засобу і після цього почав рухатися далі. Однак, його зупинив інспектор СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькі області ОСОБА_2 і звинуватив в порушенні правил дорожнього руху.

Розглянувши справу про адміністративне порушення на місці, інспектором прийнято рішення щодо застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Прийняте рішення зафіксоване постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ДП018 № 405715 від 06.01.2019 року.

Позивач зазначив, що інспектор надав йому можливість переглянути відео фіксацію руху його транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зупинив рух відповідно до вимоги дорожнього знаку 2.2.

У звязку з чим просить визнати дії інспектора СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №405715 від 06.01.2019 року Інспектора СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності ч. ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Позивач до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволені.

Відповідач у судове засідання не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку ч. 3 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 ОСОБА_5 України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 06.01.2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №405715 від 06.01.2019 року інспектором СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькі області ОСОБА_3 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що 06.01.2019 о 00:30 год. ОСОБА_1 по вул. Центральна пр. Шахтарів у м. Торецьк керував транспортним засобом Mercedes номерний знак НОМЕР_1, і не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно п. 2.2 підрозділу «Знаки пріоритету» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) знак «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_5 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 ОСОБА_5 України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у порушенні вимог дорожніх знаків.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема, такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване неавтоматичному режимі серії ДПО18 №405715 від 06.01.2019, стверджуючи, що не порушував вимог п.8.4 Правил дорожнього руху.

Відповідач в судове засідання не з'явився, правомірність свого рішення не довів, відзив до суду не надав, не представив відео- або фото фіксації можливого порушення правил дорожнього руху, а тому думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, за порушення п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькі області неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Торецького ВП Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО18 №405715 від 06.01.2019, винесену інспектором СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби,2) про притягнення ОСОБА_1 (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Уханьова, буд.23, РНОКПП НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень; справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ (Перехідні положення) КАС України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.М. Скиба