Справа № 520/9053/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р.Справа № 520/9053/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.10.18 року по справі № 520/9053/18

за позовом ОСОБА_1

до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - відповідач), в якому просив суд: зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести нарахування пенсії ОСОБА_1 з 07.01.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) України в сумі 3764,40 грн, з урахуванням помісячних змін розміру пенсії, довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та даних персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України стосовно заробітної плати ОСОБА_1, а також з проведенням її індексації та компенсації втрати частини доходу.

Позовна заява від імені позивача підписана ОСОБА_2, який зазначив себе як представник позивача на підставі довіреності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018р. позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що представником позивача надано до суду належні документи, в підтвердження його повноважень на підписання та подання позовної заяви, які судом першої інстанції безпідставно не враховані.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів вважає за можливим розглянути справу по суті.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з ч. 8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, в разі звернення фізичної особи до суду через її представника суду має бути надано оригінал або належним чином завірена копія документу, підтверджуючого його повноваження.

Крім того, згідно з ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про нотаріат», документи, які складено за кордоном з участю іноземних властей або які від них виходять, приймаються нотаріусами за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України. Без легалізації такі документи приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Так, для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном за участю іноземних органів влади або які від них виходять, повинні прийматися нотаріусами за умови легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Документи, що видані та мають юридичну силу на території України, також можуть використовуватись на території іншої держави тільки після їх відповідного засвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Існує два способи такого засвідчення: консульська легалізація та проставляння апостилю.

Відповідно до п.13 Правил проставляння апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 05.12.2003 № 237/803/151/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472 (далі - Правила) апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

З позовної заяви вбачається, що місцем проживання позивача та її представника є держава Ізраїль, позовна заява підписана ОСОБА_2

На підтвердження своїх повноважень зазначена особа надала до суду фотокопії довіреності від 11.11.2016р., складеною нотаріусом в м. Рішонт Ле-Ціона, Ізраїль, із засвідчення справжності підпису апостилем від 14.11.2016 року № 4216, (вчиненим відповідно до Гаазької Конвенції 1961 року, що скасовує вимоги по легалізації закордонних публічних документів).

Разом з тим, надання представником позивача неналежним чином завіреної копії такого документу або його оригіналу вказує на наявність недоліків поданого ним позову та необхідність надання йому часу на їх усунення, що є важливою та необхідною гарантією забезпечення доступу особи до правосуддя.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів при розгляді справи враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 р. та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегією суддів встановила, що судом першої інстанції не було надано позивачу можливості усунути недоліки поданої ним позовної заяви шляхом надання належним чином завіреної копії довіреності на підтвердження повноважень особи яка її подала, чи її оригіналу, а отже не забезпечено позивачу гарантії доступу до правосуддя, регламентованої Конвенцією.

При цьому, апеляційний суд враховує ухвалу Верховного Суду від 05.01.2018 р. по справі № 820/3084/17.

Також, колегія суддів зазначає, що правовими підставами для повернення позовної заяви за п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, є її подання особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або якщо позов не підписано чи підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прое, в даному випадку недоліком поданого позивачем позову є надання неналежним чином завіреної копії довіреності, підтверджуючої повноваження представника, яким підписано позовну заяву або її оригіналу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було передчасно вирішено питання щодо повернення позовної заяви та безпідставно не застосовано норми ст. 169 КАС України, якою регламентовано повноваження суду залишити позов без руху та надати позивачу час на усунення його недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна підлягає задоволенню, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі № 520/9053/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях
Повний текст постанови складено 06.03.2019 року