Справа № 2040/5576/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

06 березня 2019 р. Справа № 2040/5576/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі №2040/5576/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час проведення її перерахунку з 88 процентів до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а також у відмові провести нарахування і виплату компенсації втрати частини грошових доходів. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням проведених платежів. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61168, код - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

18 лютого 2019 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

У вказаній заяві представник позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі № 2040/5576/18, яка полягає в непроведенні виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 15.10.2018 з урахуванням проведених платежів, а також не проведенні нарахування та виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №2040/5576/18.

Відповідачем подано до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду заперечення на вказану заяву, в якій просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення, у зв'язку з тим, що позивач не зазначив, в чому саме полягають дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення, які позивач просить визнати протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Заява розглядається у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229, ст.383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Розглянувши заяву про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, додані до неї документи та заперечення проти неї, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі №2040/5576/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час проведення її перерахунку з 88 процентів до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а також у відмові провести нарахування і виплату компенсації втрати частини грошових доходів. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням проведених платежів. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61168, код - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

15 січня 2019 року постановами державного виконавця Панкратової М.А. по ВП №58061290 та ВП №58061223 відкриті виконавчі провадження та постановлено про необхідність виконати боржнику рішення суду протягом 10 робочих днів.

На виконання рішення суду №2040/5576/18 Головним управлінням Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 88 % грошового забезпечення, розмір пенсії після перерахунку склав 10573,20 грн (копія перерахунку наявна в матеріалах справи).

Відповідачем зазначено та не заперечувалось позивачем, що пенсія в перерахованому розмірі виплачується ОСОБА_1 з 16 жовтня 2018 року.

Відповідно до витягу з виплатної відомості та розрахунку на доплату, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, позивачу в січні 2019 року виплачено:

- доплату пенсії по перерахунку за період з 16.10.2018 по 31.12.2018 у розмірі - 5441,63 грн.

- суму компенсації у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 у розмірі 30364,31 грн.

Відповідно до розрахунку на доплату та витягу з реєстру рішень суду, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, позивачу за період з 01.01.2016 по 15.10.2018 нараховано різницю в пенсії, яка склала 72415,57 грн та буде виплачено при надходженні коштів від Пенсійного фонду України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим до виконання всіма учасниками справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.20118 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (далі - Порядок № 649) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Пунктом 2 якої установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Пунктом 1 Порядку № 649 передбачено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (пункт 4 Порядку № 649).

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

- документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

- копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

- розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою (пункт 5 Порядку № 649).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі - комісія).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, судом встановлено, що боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення, з метою виконання судового рішення зобов'язаний вжити заходів, визначених Порядком № 649.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надало суду жодних доказів вжиття ним будь-яких заходів щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 2040/5576/18 від 03.09.2018 в частині виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням проведених платежів.

Суд зазначає, що відсутність коштів на виплату перерахованих сум пенсій не звільняє Пенсійний орган від обов'язку вживати всіх можливих та залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області наявне протиправне невиконання рішення суду.

Суд зазначає, що в рамках адміністративного судочинства:

- дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

- бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

- рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Враховуючи, що судом встановлено невчинення Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області дій щодо виконання судового рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням проведених платежів, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виконання рішення суду в цій частині.

Стосовно вимоги заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з виплатної відомості та розрахунку на доплату, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, позивачу в січні 2019 року виплачено:

- доплату пенсії по перерахунку за період з 16.10.2018 по 31.12.2018 у розмірі - 5441,63 грн.

- суму компенсації у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 у розмірі 30364,31 грн.

Суд зазначає, що оскільки заборгованість за пенсійними виплатами за період з 01.01.2016 по 15.10.2018 залишається не виплаченою, що підтверджується відповідачем, а тому рішення суду в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати не може вважатись виконаним у повному обсязі, оскільки майнові права позивача на зазначені виплати на виконання рішення суду порушуються.

Суд звертає увагу, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виплачено позивачу суму компенсації у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 у розмірі 30364,31 грн, повним виконанням судового рішення в цій частині буде вважатися нарахування та виплата ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 з урахуванням проведених платежів.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобовязалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У Рішенні по справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 7 травня 2002 року, заява № 59498/00, п.40 Суд наголосив, що виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому повинно відповідати вимогам, вміщеним у ст. 6 Конвенції. Для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування... Суд також наголосив на тому, що судові рішення, ухвалені на користь заявника, підтвердили дійсні грошові вимоги останнього, а не просто констатували загальний обов'язок держави надавати п. Бурдову матеріальну допомогу... На думку Суду, зумовлена діями держави неможливість отримати заявником присуджені йому грошові виплати аж до 5 березня 2001 року є втручанням у його право на мирне володіння майном відповідно до змісту ст. 1 Протоколу ( 994_174 ). Не забезпечивши виконання судових рішень, уряд позбавив заявника можливості отримати кошти, які той цілком підставно очікував.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "ОСОБА_2 проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Тобто, суд як визначений Конституцією України державний орган для захисту прав та законних інтересів громадян зобов'язаний не тільки захистити ці права відповідно до ст.55 Основного Закону, а також у разі невиконання будь-яким іншим державним органом судових рішень, ухвалених іменем України, уповноважений у порядку, встановленому процесуальним законом, здійснювати контроль за виконанням судових рішень, у тому числі за процедурою, визначеною статтями 249 та 383 КАС України.

Таким чином, позиція відповідача щодо того, що чинним законодавством України не передбачено права суду приймати рішення про зобов'язання виконувати інше рішення суду, є неприйнятною та спростовується приписами ст. 129-1 Конституції України та ст.383 КАС України.

Щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №2040/5576/18, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду адміністративного позову, а тому на даній стадії адміністративного процесу у задоволенні таких вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 241-242, 248, 249, 293, 294, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії у справі № 2040/5576/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі № 2040/5576/18, яка полягає в непроведенні виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 15.10.2018 з урахуванням проведених платежів, а також непроведенні нарахування та виплати частини компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 06 березня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов