Справа № 310/1233/17 (2-а/310/61/17)
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2019 року

Київ

справа №310/1233/17 (2-а/310/61/17)

провадження №К/9901/3716/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Н.В. Коваленко,

суддів: Я.О. Берназюка, М.І. Гриціва,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради, виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, Акціонерне товариство «Ощадбанк», про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну адресу допомогу,

УСТАНОВИВ:

Касаційна скарга разом з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження та звільнення від сплати судового збору 05 січня 2019 року надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до суду 31 січня 2019 року.

Ухвалою від 11 лютого 2019 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 у зв'язку з невідповідністю її вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не додано документа про сплату судового збору. Крім того, до касаційної скарги не було додано доказів на підтвердження отримання копії повного рішення апеляційного суду. Надав строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення її недоліків шляхом направлення до касаційного суду доказів отримання копії повного рішення суду апеляційної інстанції, документа про сплату судового збору або доказів її майнового стану для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Копію ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху представник скаржника - адвокат А.Л. Міскевич отримала 19 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали від скаржника на підтвердження отримання копії рішення апеляційного суду надійшов поштовий конверт з відбитками поштових штемпелів та штрихкодовим ідентифікатором, а також довідка Укрпошти, відділення - Бердянськ 71108. На підтвердження майнового стану направлено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку ОСОБА_2 вказує на те, що копію повного рішення апеляційного суду отримала 16 січня 2019 року, що підтверджується надісланими документами. Враховуючи, що касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з для вручення повного рішення апеляційного суду, просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, суд входить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов якщо, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Встановлено, що розмір судового збору, який слід сплатити за звернення з цією касаційною скаргою, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_2 за попередній календарний рік.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 та звільнення її від сплати судового збору.

З касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року за наслідками перегляду постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року. Предметом розгляду у цій справі є оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, пунктом 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Тлумачення частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що малозначна справа є такою у силу своїх властивостей, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України розміщена в розділі 1 Загальних положень Кодексу адміністративного судочинства України, то вона поширюється і на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_2 подана на судові рішення, які за законом не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може будь також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року.

2. Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради, виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, Акціонерне товариство «Ощадбанк», про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну адресу допомогу.

4. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя М.І. Гриців