Справа № 821/550/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 р. м. ХерсонСправа № 821/550/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши за правилами спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" до Державного реєстратора приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, третя особа - відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" про визнання протиправним та скасування рішення від 19.05.2017 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" (ТОВ «Таргет-Фіш», позивач) звернулося до суду з вказаним позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (державний реєстратор, відповідач), третя особа відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" (ВАТ, «Трест «Генічеськагробуд», третя особа), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 індексний номер 35263021 від 19.05.2017 року про реєстрацію прав власності "Трест "Генічеськагробуд", на незавершене будівництво, спальний корпус літ А', готовністю 10%, за адресою: Херсонська область, Генічеський р., с. Генічеська Гірка, вулиця Набережна, будинок 32 за номером запису про право власності - 20485991 від 15.05.2017 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач зазначає, що вказаними діями реєстратор порушив його права на користування земельною ділянкою розташованої під нерухомим майном (передбачене ч.1,2 ст. 120 ЗК України), право власності на яке зареєстровано оскарженим рішенням реєстратора.

Пояснює, що 25.10.2011 року ТОВ «Таргет-Фіш» придбало у Дочірнього підприємства "Пансіонат "Строитель" ВАТ "Трест Генічеськагробуд" об'єкт незавершеного будівництва - фундамент спального корпусу на 99 місць площею 741,1 кв.м. На підставі зазначеного, з 2011 року об'єкт незавершеного будівництва обліковується як власність позивача та перебуває на його балансі. Позивач вважає, що внаслідок прийняття державним реєстратором ОСОБА_1 рішення №35263021 від 19.05.2017 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно унесено відомості про речове право на незавершене будівництво, якого фактично не існує на земельній ділянці за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 32. На думку позивача, факт наявності відповідних відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно унеможливив процедуру узгодження меж розподілу земельної ділянки Дочірнього підприємства "Пансіонат "Строитель" ВАТ "Трест Генічеськагробуд" між реальними власниками будівель і споруд на земельній ділянці з кадастровим номером: :11:004:0296.

Враховуючи викладене, позивач вважає порушення свого права, передбаченого ст.120 Земельного Кодексу України та ст.377 Цивільного Кодексу України, щодо отримання у користування земельної ділянки під належними йому об'єктами нерухомості, оскільки третя особа, в результаті оскарженої державної реєстрації також набула права на земельну ділянку, що підлягає поділу. Просить суд задовольнити свої вимоги.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року відмовлено у відкритті провадження в даній адміністративній справі у звязку із неналежністю розглядати дану справу за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із таким рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. За результатами апеляційного провадження постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2018 року апеляційна скарга ТОВ "Таргет-Фіш" задоволена, ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі суддею визначений суддя Дмитрієва О.О.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року відкрите спрощене позовне провадження у даній справі.

09.10.2018 року до суду від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року по справі №821/550/18 з підстав порушення правил підсудності.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року зупинено провадження у справі до перегляду Одеським апеляційним адміністративним судом ухвали суду від 24.09.2018р. в порядку апеляційного провадження.

За наслідками розгляду апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства "Трест Генічеськагробуд" на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2018 року апеляційну скаргу вирішено повернути апелянту. Ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Справа направлена до суду першої інстанції після закінчення апеляційного провадження.

Разом із тим, після зупинення провадження у справі виникли обставини, що унеможливлюють продовження розгляду адміністративної справи суддею Дмитрієвою О.О.

Розпорядженням керівника апарату Херсонського окружного адміністративного суду №1/19 від 21.01.2019р. у зв'язку із припиненням повноважень судді Дмитрієвої О.О. щодо здійснення нею правосуддя з 17.01.2019р. на підставі п. 2.3.45 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 821/550/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначений суддя Василяка Д.К.

Ухвалою суду від 23.01.2019 року прийнято до провадження та поновлено провадження у справі із призначенням її до розгляду у судовому засіданні.

13.02.2019 року від ліквідатора ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» надійшла заява про закриття провадження у справі.

Заява третьої особи вмотивована тим, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених позовних вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи. Зазначає, що зі змісту правових висновків Верховного Суду випливає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства.

Враховуючи викладене, ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» вважає, що даний спір належить до розгляду в порядку господарського судочинства, а тому провадження у справі належить закрити.

Також, 21.02.2019 року до суду із заявою про закриття провадження у справі звернувся і представник відповідача. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що за змістом положень статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Посилається також на судову практику Верховного Суду, за якою оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства. Вказана правова позиція також відповідає висновкам ОСОБА_2 Верхового Суду.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд закрити провадження у справі.

Крім того, представник відповідача просить суд у своїй заяві про стягнення судових витрат від 21.02.2019 року стягнути з ТОВ «Таргет-Фіш» на користь ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» витрати на правничу допомогу в розмірі 9773,50 грн.

У своїх заявах від 21.02.2019 року представник відповідача та третьої особи просив суд здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження та закрити провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання 21.02.2019 року не прибув, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за своєї відсутності суду не надавав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши заяву відповідача та заяву третьої особи про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду з позовом).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту позову вбачається, що предметом розгляду в даній справі є рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 32.

В даному разі спір стосовно проведення державним реєстратором реєстраційних дій виник між сторонами у звязку із їх різним розумінням приналежності цього майна: фундаменту спального корпусу на 99 місць, будівельною площею 741,1кв.м, розміщеного за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 32, який третя особа вважає об'єктом незавершеного будівництва "спальний корпус літ.А, готовністю 10%", а позивач будівельними матеріалами - "фундаментні блоки, складовані на певному периметрі". Крім того, позивач вважає наведене майно своєю власністю, натомість ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" визначає дане майно приналежним йому, що вбачається із вчинення ним дій щодо реєстрації державної власності на спірне майно.

Однак суд вважає, що вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора є похідними при вирішенні судом питання щодо права власності на вказане майно.

Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки визначення приналежності зазначеного майна.

Така правова позиція викладена у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 821/592/16 та від 13 лютого 2019 року у справі № 815/3863/17.

За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

ОСОБА_2 Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 04.09.2018р. у справі № 823/2042/16 прийшла до висновку, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Крім того, ОСОБА_2 Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі 820/3534/17 дійшла висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об'єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

В даному разі позивач просить скасувати рішення відповідача про реєстрацію за третьою особою права на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що судовий захист порушених прав позивача слід здійснювати за правилами господарського судочинства, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства, в зв'язку з чим за правилами пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, Положеннями ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 9773,50 грн., третьою особою надані наступні докази: договір про надання правової допомоги від 01.10.2018 року №3, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які третя особа понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи в суді 1-ї інстанції, акт №1 здавання-приймання виконаних робіт (послуг).

Крім того, також згідно заяви про закриття провадження у справі останнім у якості доказів понесення судових витрат у розмірі 4442,50 грн суду надано договір №2 про надання правової допомоги, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи в суді 1-ї інстанції, акт №1 здавання-приймання виконаних робіт (послуг), квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 на суму 4442,50 грн. від 20.02.2019 року.

Проте, склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Досліджуючи надані відповідачем суду документи на підтвердження витрат на правову допомогу, суд зазначає, що останнім не надано суду доказів участі представника відповідача у судових засіданнях по суті справи протягом 2 годин.

Досліджуючи надані третьою особою суду документи на підтвердження витрат на правову допомогу, суд зазначає, що останньою не надано суду не тільки доказів участі представника третьої особи у судових засіданнях по суті справи протягом 2 годин, доказів підготовки та подання до суду касаційної скарги на постанову апеляційного суду, а й документальне підтвердження вказаних витрат, ордер тощо.

Таким чином, аналізуючи все вищенаведене, враховуючи документи надані відповідачем та третьою особою на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що вказані документи можуть слугувати належними та допустимими доказами для часткового підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідача, а тому суд вважає за можливе клопотання представника відповідача задовольнити частково у розмірі 2665,50 грн, та не підтверджують реальності понесених витрат третьої особи, а тому у задоволенні клопотання третьої особи належить відмовити.

Керуючись ст. 238, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" до Державного реєстратора приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, третя особа - відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" про визнання протиправним та скасування рішення від 19.05.2017 року.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Суд роз'яснює позивачеві, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відмовити у задоволенні заяви третьої особи щодо судових витрат.

Заяву відповідача щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" (, 75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул Нижня Слобідка, 1-А) на користь Державного реєстратора приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73026, м. Херсон, пров. Козацький, 27) витрати на правову допомогу у розмірі 2665,50 грн (дві тисячі шістсот шістдесят п'ять гривень п'ятдесят копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 114000000