Справа № 821/936/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р.м. ОдесаСправа № 821/936/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 14.03.2018 року №Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 469 561,65 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про наявність у підприємства заборгованості зі сплати єдиного внеску не відповідають дійсності та спростовуються обставинами, встановленими судовими рішеннями в інших справах. Таким чином, нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 469 561,65 грн. згідно оскаржуваної вимоги відбулось безпідставно, у зв'язку із чим рішення відповідача має бути скасовано.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області №Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 469 561,65 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 14.03.2018 року направлено Публічному акціонерному товариству «Таврійська будівельна компанія» вимогу форми «Ю» №8330-23 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 469 561,65 грн.

Підставою для виставлення вказаної вимоги стали висновки контролюючого органу про наявність у позивача станом на 28.02.2018 року заборгованості зі сплати єдиного внеску у вказаному розмірі.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження рішення відповідача, подавши скаргу до контролюючого органу вищого рівня, проте скаргу залишено без задоволення, а вимогу - без змін.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, у зв'язку із чим вбачав всі підстави для задоволення позову.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Частиною 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

Відповідно до пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Аналогічні приписи містить розділ VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими до платників, які не виконали визначені Законом № 2464-VI обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) у випадках, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. В такому разі, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. В такому разі, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції. Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2018 року № Ю-8330-23 на суму 469561,65 грн. на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи відповідача за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції.

Водночас, у позові та у відповіді на відзив ПАТ «ТБК» неодноразово зазначає на наявність преюдиційного факту, встановленого постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року по справі №821/2231/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, згідно якого судом першої інстанції, на підставі аналізу первинних документів, встановлено, що ПАТ «Таврійська будівельна компанія» сплатило єдиний соціальний внесок у повному обсязі в період, зазначений в оскаржуваній вимозі №Ю33-25 з 28.02.2014 року по 19.05.2014 року в сумі 87 6402,70 грн., що в свою чергу стало підставою для скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.02.2014 року №Ю33-25 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 568656,99 грн. (529129,86 грн. - недоїмка, 39527,14 грн. - пеня).

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням по справі №821/2231/14 між тими самими сторонами вже дана оцінка доводам сторін щодо наявності боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у ПАТ «ТБК». Оцінка зазначеної постанови була здійснена судами апеляційної та касаційної інстанції, внаслідок чого вона залишилась без змін та набрала законної сили 09.02.2015 року.

Разом з цим, за даними картки особового рахунку платника податків з єдиного соціального внеску та з розрахунку суми боргу, зазначеного в оскарженій вимозі вбачається, станом на 19.05.2014 року за ПАТ «ТБК» обліковується заборгованість на загальну суму 568 656,99 грн., з них: 529 129,86 грн. - недоїмка, 39 527,14 грн. - пеня.

Отже, незважаючи на наявність висновків суду у справі №821/2231/14, за якими спростовано наявність у підприємства боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, дані відносно суми зазначеного боргу податковим органом, станом на дату прийняття даного рішення, не приведено у відповідність.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Формування та наявність заборгованості в сумі 469561,65 грн. відповідач підтверджує долученою до матеріалів справи інтегрованою карткою позивача за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 рік та розрахунком боргу.

Станом на дату виникнення спірних відносин, чинним нормативно-правовим актом, яким встановлювався механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, був Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. № 765.

Про встановлення єдиного технологічного процесу автоматизованої обробки інформації щодо обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску свідчить п. 8 розд. І Порядку №765, який передбачає лише його супроводження територіальними органами Міндоходів.

Використання в інформаційній системі спеціального кодування всіх операцій з обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску забезпечує на робочих місцях посадових осіб територіальних органів Міндоходів автоматизоване ведення інтегрованої картки платника та підтримання в актуальному стані інформаційної системи, яка дає змогу формувати звітність, довідкову інформацію тощо. При введенні первинних документів до інформаційних систем/інтегрованих підсистем за кожною операцією фіксуються особистий номер працівника, дата та час уведення інформації (п.9 розд.І Порядку № 765).

Відповідно до п.11 розд.І Порядку № 765 за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації (п.13 розд.ІІ Порядку № 765).

У відповідності до приписів п.п.1, 2, 4 розд.ІІІ Порядку № 765 нарахуванню в інтегрованій картці платника, зокрема, підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. № 422.

В пункті 2 розділу І Порядку № 422 визначено, що інтегрованою карткою платника є форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції; облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП; первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо); первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідно до п.1 розд.ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов'язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом (п.4 підрозд.2 розд.ІІІ Порядку № 422).

Відображення в ІКП показників щодо податкових зобов'язань, визначених самостійно платниками податків та контролюючими органами у випадках, не пов'язаних із порушенням податкового законодавства регулює розділ IV Порядку № 422.

Відповідно до приписів підрозділу 1 розділу IV Порядку № 422 первинні показники, що відображаються в підсистемі, яка забезпечує обробку податкової звітності та платежів, є показниками форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску, затверджених у встановленому порядку.

Структурні підрозділи ДФС, які за своїми функціональними обов'язками відповідають за розробку форм Звітних документів, визначають первинні показники Звітних документів, що мають відображатись в ІКП (показники, що впливають на стан розрахунків платника із бюджетами), та описують алгоритми відображення їх значень в ІКП (зокрема визначають умови, дати граничного терміну сплати та облікові показники (операції) для такого відображення), а також алгоритми арифметичного та логічного контролю Звітних документів. У таких алгоритмах описуються, зокрема, додаткові вимоги до автоматизованого приймання та обробки Звітних документів з урахуванням потреб адміністрування податків, зборів та єдиного внеску.

На підставі таких алгоритмів, що затверджені окремим організаційно-розпорядчим актом ДФС, в інформаційній системі органів ДФС здійснюються процедури: приймання та реєстрації Звітних документів; проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів; відображення (рознесення) даних первинних показників Звітних документів в ІКП.

Приписами підрозділу 2 розділу IV Порядку № 422 встановлено, що звітні документи подаються за вибором платника, якщо інше не передбачено законодавством, в один із таких способів: засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством; особисто платником або уповноваженою ним особою; надсилаються поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

В інформаційній системі органів ДФС фіксується інформація про спосіб подання платником Звітного документа.

Прийняття Звітного документа є обов'язком контролюючого органу. При відсутності зауважень до оформлення Звітного документа він вважається прийнятим та реєструється датою фактичного отримання органом ДФС.

Дані Звітних документів, поданих платниками на паперових носіях, переносяться до інформаційної системи органів ДФС у терміни, встановлені регламентом комп'ютерної обробки Звітних документів (далі - Регламент комп'ютерної обробки). Після повного внесення даних Звітного документа такий документ отримує статус "Повністю введено" .

За алгоритмами арифметичного та логічного контролю здійснюється перевірка Звітних документів та відповідні показники відображаються в ІКП, якщо вони відповідають умовам рознесення (п.1 підрозд.3 розд.IV Порядку № 422).

Для відображення в ІКП даних Звітних документів використовуються облікові показники (операції) щодо нарахування / зменшення / збільшення / виключення з обліку. Звітні документи зі статусом "Повністю введено" (крім документів зі станами обробки "Вважається неподаним" або "Історія подання") автоматично обробляються інформаційною системою органів ДФС в частині відображення даних, що впливають на стан розрахунків платника із бюджетом, в ІКП (п.1 підрозд.4 розд.IV Порядку № 422).

Підрозділ 4 розділу V Порядку № 422 врегульовує відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП.

Працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв'язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв'язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті. (п.1 підрозд.4 розд.V Порядку № 422)

Узагальнюючи викладене слід дійти висновку, що на ГУ ДФС, серед іншого, покладено обов'язок підтримання достовірності показників інформаційної системи - відповідності інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів, до яких, згідно положень наведеного порядку віднесено й судові рішення.

Актуальність даних інформаційної системи має наслідком правильне обчислення системою нарахованих нею сум пені, штрафних санкцій та відображення нею правильних сум недоїмки, інших даних платника податків.

Разом з цим, в результаті не внесення відповідачем до ІКП інформації стосовно постанови суду у справі 821/2231/14, зокрема в частині відсутності у ПАТ «ТБК» заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 19.05.2018 року призвела до спотворення даних інформаційної системи та, як наслідок, до прийняття ГУ ДФС вимоги від 14.03.2018 року № Ю-8330-23 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 469561,65 грн., до якої протиправно було включено суму боргу у розмірі 568 656,99 грн.

Зазначені обставини судом першої інстанції вірно враховано як підтвердження помилковості суми заборгованості, вказаної відповідачем в оскарженій вимозі про сплату боргу, що свідчить про необґрунтованість суми боргу.

Разом з цим, судом першої інстанції вірно зазначено, що при наданні правової оцінки розміру податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни чи визначення суми податкового зобов'язання.

Скасування рішення контролюючого органу повністю у такій ситуації дає йому можливість визначити в установленому законодавством порядку, з урахуванням зроблених судом висновків, фактичний стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (зокрема, шляхом встановлення правильного розміру переплати/боргу наявного у позивача з ЄСВ).

Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду справи встановлена необґрунтованість суми боргу зі сплати єдиного внеску, колегія суддів вважає, що з урахуванням наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко