Справа № 200/308/19-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 р. Справа№200/308/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 87534, АДРЕСА_1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (ідентифікаційний код 40387920, 64309, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 2), Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А). Просив визнати протиправними дії відповідача-1 щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2016; визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо невиплати пенсії з березня 2016 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо невиплати заборгованості з пенсії з березня 2016 року по квітень 2018 року; зобовязати виплатити заборгованість з пенсії за період з березня 2016 року по квітень 2018 року включно з урахуванням компенсації втрати частини доходів у вигляді пенсії у звязку з порушенням строків її виплати; допустити негайне виконання; зобовязати надати звіт про виконання рішення суду. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, про що видана довідка, при цьому відповідачами безпідставно в порушення вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не здійснено виплату пенсії.

11 січня 2019 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, зобов'язано відповідача надати відомості щодо нарахування та виплати пенсії позивачу, рішення про зупинення виплати пенсії.

30 січня 2019 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач-2 заперечив проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію вмотивовував тим, що відповідно до п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, продовжує відповідач, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Такий порядок Кабінетом Міністрів України не затверджено, у звязку з чим у відповідача відсутні підстави для виплати пенсії.

11 лютого 2019 ухвалою суду справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, зобовязано Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати суду у строк до 5 березня 2019 року: довідку (відомості) про нараховану пенсію ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 01.06.2018 (помісячно); у разі наявності виплати пенсії за період з 01.03.2016 по 01.06.2018, зазначити місяць і суму виплати (помісячно); надати належним чином завірені копії заяв про взяття на облік до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

У судове засідання призначене на 4 березня 2019 року сторони не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України; місце реєстрації, згідно паспортних даних м.Макіївка Донецької області; зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа в м. Маріуполь.

З лютого 2015 року позивач перебувала на обліку в Ізюмському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області. З 01.03.2016 виплату пенсії зупинено вказаним управлінням для зясування фактичного місця проживання, про що зазначено у листі від 19.12.2018 №18119/14-02.

В липні 2017 року позивач звернулась до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про взяття на облік, у звязку із зміною фактичного місця проживання.

Виплата пенсії поновлена з травня 2018 року, про що зазначено в листі від 25.10.2018 №1037/464/Є-01-01-08, та підтверджується довідкою від 22.01.2019 б/н за підписом в.о.начальника управління ОСОБА_2

Крім того, у листі Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.10.2018 №1037/464/Є-01-01-08 вказано, що позивачу здійснена виплата частки пенсії за період з 01.03.2017 по 30.06.2017.

Разом з тим, суд зазначає, що на виконання вимог ухвали суду від 11.02.2019 доказів, які підтверджують нарахування та виплату пенсії у період з 01.03.2016 по 01.06.2018 відповідачем-2 не надано.

Суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством. Спірним питання є припинення виплати пенсії та подальша її невиплата позивачу.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 (справа №243/6391/17) за результатом розгляду аналогічного спору (припинення виплати пенсії особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції) дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття Пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку Верховного Суду.

Суд зауважує, що виплата пенсії припинена під час перебування на обліку в Ізюмському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, рішення про припинення виплати позивачу пенсії з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем-1 не приймалось.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем-1 вимог ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2016 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, вимога в частині визнання протиправною бездіяльності Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати пенсії задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлена протиправність дій цього субєкта щодо зупинення виплати пенсії без прийняття відповідного рішення, що є належним способом захисту прав позивача в цій частині.

Щодо виплати заборгованості суд зазначає наступне.

Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки на умовах передбачених законом і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обовязком захисту основоположних прав конкретної особи.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме, пункт 15 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Суд зауважує, що на вимогу суду (ухвала від 11.02.2019) належних доказів на підтвердження нарахування та виплати пенсії у період з 01.03.2016 року по 30.04.2018 (включно) відповідачами не надано.

Отже, невиплата належної позивачу пенсії у період з 01.03.2016 року по 30.04.2018 (включно) управлінням, на обліку в якому перебуває позивач, є протиправною, оскільки не відповідає зазначеним критеріям правомірності та виражається у бездіяльності.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо невиплати пенсії, зобовязання виплатити заборгованість з пенсії у відповідний період підлягають задоволенню.

Крім того, для повного захисту прав суд вважає за необхідне зобовязати відповідача-2 здійснити нарахування пенсії у період з 01.03.2016 року по 30.04.2018.

Щодо строку звернення суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом про поновлення виплати пенсії, право на яку відповідачем не заперечується, при цьому судом встановлено, що суми пенсії не отримані з вини органу та піддані формальним обмеженням, з підстав та у спосіб, які суперечать вимогам Конституції та законів України, згідно ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV виплата пенсії позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення.

Щодо встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Отже, у викладеній нормі йдеться про право, а не обовязок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення. Водночас з цим, позивачем не наведено, і матеріли справи також не містять обставин, які б свідчили про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Окрім того, суд зазначає, що позивач просив суд звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до норм пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи те, що судом не вирішувалось питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише вирішувалось питання щодо зобов'язання вчинити дії по її виплаті, така вимога не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Фактично позовні вимоги задоволені, оскільки припинення виплати пенсії визнано протиправним, а задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії є похідними від першої вимоги, отже присудженню підлягає судовий збір у розмірі, який передбачений сплаті як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

З огляду на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку щодо пропорційного стягнення за рахунок бюджетних асигнувань субєктів владних повноважень судових витрат у розмірі 768,40 грн.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 березня 2016 року.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01.03.2016 року по 30.04.2018 (включно).

Зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А) нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 87534, АДРЕСА_1) що утворилась у період з 01.03.2016 року по 30.04.2018 (включно).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (ідентифікаційний код 40387920, 64309, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 2) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кошкош О.О.