Справа № 320/6874/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м.Київ № 320/6874/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Екс» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у м. Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Екс» про стягнення заборгованості у розмірі 615 249,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку за відповідачем рахується податкова заборгованість у загальній сумі

615 249,11 грн. Відповідач самостійно заборгованість не сплатив, у звязку з чим податковий орган звернувся до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

17 січня 2019 року від представника Головного управління ДФС у м. Києві через канцелярію суду надійшла заява про заміну позивача на неналежного, а саме на Головне управління ДФС у Київській області, про що 17.01.2019 винесено ухвалу Київського окружного адміністративного суду.

На день розгляду справи від відповідача заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву не надходило, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Екс» зареєстроване за адресою: 08154, м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Білогородська, буд. 21.

Судом встановлено, що відповідач до 31.12.2018 був перебував на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, а з 01.01.2019 змінив місце знаходження та перейшов на облік ГУ ДФС у Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податкова заборгованість, яка виникла за результатами несплати узгоджених сум податкових зобовязань у загальному розмірі 615 249,11 грн., що складає: борг з податку на додану вартість у розмірі 584 058,12 грн., пеня 31 187,00 грн. та 3,99 грн. згідно податкових повідомлень-рішення від 08.02.2018 № 2, від 08.02.2018 № 2 та від 08.02.2018 № 2.

На підставі акту від 25.01.2018 № 31/26-15-14-02-02/37200869, який було складено за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Біотек» (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.05.2018 змінено повне найменування на ТОВ «ОСОБА_1 Екс») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017, валютного за період з 01.01.2016 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.02.2018 № 2, № 2 та № 2, якими відповідачу нараховано загальну суму грошового зобовязання у розмірі 615 249,11 грн.

Контролюючим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 15.03.2018 № 53500-17.

У звязку з несплатою відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобовязань позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктами 203.1 та 203.2 ст. 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобовязань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Згідно наданих податковим органом доказів, станом на дату звернення до суду з цим позовом, за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 615 249,11 грн., однак доказів оскарження відповідачем податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов'язаннями до суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобовязань з податку на додану вартість 584 058,12 грн., пеня 31 187,00 грн. та 3,99 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, довідкою про податковий борг, довідкою-розрахунком сум штрафних (фінансових) санкцій, розрахунком податкового боргу, податковими повідомленнями-рішеннями від 08.02.2018 № 2, № 2, копією податкової вимоги форми «Ю» від 15.03.2018 № 53500-17 та обліковою карткою такого платника податків.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Також, як було зазначено вище, положеннями пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги наведене та з метою забезпечення належної правової реалізації визначених законом повноважень позивача на звернення до суду з такими вимогами, суд прийшов до висновку про можливість задовольнити даний позов шляхом стягнення податкового боргу.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Київській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню, шляхом стягнення коштів в сумі 615 249,11 грн. з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Екс».

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Екс» (08154, м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Білогородська, буд. 21, ) у банках, що обслуговують боржника 615 249,11 грн. (шістсот п'ятнадцять тисяч двісті сорок девять грн. 11 коп.) в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.