Справа № 243/118/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року справа №243/118/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області Волохи Євгенія Юрійовича на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року (повний текст складено 07 лютого 2019 року в м. Слов'янськ) у справі № 243/118/19 (суддя І інстанції - Мінаєв І.М.) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області Волохи Євгенія Юрійовича, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями суб'єкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 05.01.2019 р. приблизно о 10-13 год. він рухався на автомобілі Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, по вул. Василівській у м. Слов'янську зі сторони вул. Торгової в бік вул. Банківської. На перехресті з вул. Центральна він зупинився на червоний сигнал світлофора, попереду нього зупинився ще один автомобіль. Коли на світлофорі одночасно ввімкнулося зелене світло, він почав рух, рухаючись за автомобілем, що рухався попереду нього, по вул. Василівська, тобто він не змінював напрямку руху і проїжджаючи по вулиці навпроти печатного дому побачив позаду миготливий сигнал поліцейського автомобіля. Він зупинився, вийшов з автомобіля та спитав, чому його зупинили. Працівник поліції, не пояснюючи причини зупинки, вимагав надати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс та посвідчення водія, він виконав вимогу поліцейського та надав йому відповідні документи. Коли поліцейський повернувся зі свого службового автомобіля, він повернув документи та заявив, що я не подав світлового сигналу про зміну напрямку руху. На його заперечення щодо того, що він не змінював напрямку руху, а зупинився на заборонний сигнал світлофора, працівник поліції надав йому постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, текст якої не можливо прочитати. З цією постановою він не згодний, зазначає, що адміністративного правопорушення він не скоював, постанова не відповідає дійсності та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не здійснював зміни напрямку руху, окрім того, поліцейським винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто в скороченому провадженні, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є недопустимим та суперечить рішенню Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. Посилаючись на вищезазначені обставини, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року у справі № 243/118/19 позов задоволено. Скасовано постанову серії НК № 783321 від 05.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, при винесенні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, і як наслідок судове рішення є незаконним та не обґрунтованим.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 05 січня 2019 року серії НК № 783321 до водія транспортного засобу ОСОБА_2 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour, державний номер НОМЕР_1, 05 січня 2019 року о 10 годині 13 хвилин у м.Слов'янську на перехресті вул. Василівська вул. Центральна при повороті праворуч з вул. Поштова на вул. Василівська не подав світловий сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б ПДР України. Відеозйомка проводилась технічним засобом персональний відеореєстратор Body Cam АН 000891, ZM0274, АН 00104 (а.с.19).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Як зазначає позивач ОСОБА_2 у позовній заяві, поліцейським незаконно було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258Кодексувизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення 14липня 2015року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за №596ІІІ. Відповідно доп.38 ч.1 якого дост.258КУпАП внесенозміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції доводи позивача у цій частині визнав безпідставними. Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не прийняті.

Оцінюючи доводи позивача в частині, кваліфікації відповідачем дій позивача за ч.2 ст.122 КУпАП суд першої інстанції виходив з наступного.

Позивачем не оспорюється, що 05 січня 2019 року о 10 год. 13 хв. він керував автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, по вул. Василівській у м. Слов'янську та проїхав перехрестя вул. Василівська вул. Центральна у м. Слов'янську. Однак, позивач зазначає, що він напрямку руху не змінював. В той же час позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за не подання сигналу світловим покажчиком повороту на перехресті вул.Поштова та вул.Василівська.

Відповідачем у судовому засіданні суду першої інстанції було надано суду відеозапис з камери поліцейського, зафіксованої на службовому автомобілі (а.с.20). З відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, рухаючись по вул.Поштовій при наближенні до перехрестя з вул.Василівської знизив швидкість, внаслідок чого на автомобілі ввімкнулися стоп-сигнали, а перед здійсненням маневру повороту праворуч ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту (02 хвилина 00 сек. відеофайлу ).

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, серед яких зокрема порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. З постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 783321 від 05.01.2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що перед здійсненням маневру повороту праворуч водій транспортного засобу Skoda Octavia Tour, державний номер НОМЕР_1, ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту. Таким чином в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та обґрунтованості заявленого позову ОСОБА_2 в частині необхідності скасування постанови.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність у відповідності до положень ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог, оскільки позивачем не було заявлено вимогу про закриття провадження у справі, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що факт вчинення правопорушення позивачем, а саме відсутність сигналу повороту на транспортному засобі, як перед поворотом так і під час безпосередньо повороту, зафіксований на 10 год.13 хв..

Колегія суддів зазначає, що з огляду відеозапису з камери поліцейського, зафіксованої на службовому автомобілі № , на відрізку 10 год. 13 хв. на який посилається заявник апеляційної скарги, відсутній факт порушення правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху. Крім того, з наданої до суду копії постанови фактично не можна встановити об'єктивну сторону правопорушення, за яке було притягнуто позивача до відповідальності.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області Волохи Євгенія Юрійовича на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року у справі № 243/118/19 - залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 лютого 2019 року у справі № 243/118/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов