Справа № 335/937/19
Суддя: Проценко А. М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/937/19 2-а/335/56/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Проценко А.М., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова, її копія, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП йому не вручалась та не надсилалась. Поліцейським повідомлено лише про можливе складання і направлення ним копії постанови на адресу його проживання (реєстрації). Про винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення з нього штрафу за правопорушення , яке скоєне 13.12.2017, позивачу стало відомо з матеріалів виконавчого провадження, з яким він ознайомився 15.01.2019.

Окрім цього, позивач обгрутовує свої вимоги тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та чисельні процесуальні порушення, які допущені інспектором Голубенком О.О. при складанні постанови серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 позивачу поновлено строк звернення до суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відкрито провадження у справі та адміністративну справу призначено до розгляду в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. 268, 272, 286 КАС України, а відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Від позивача 25.02.2019 надійшла заява про можливість розглядати справу за його відсутності без проведення фіксації засідання технічними засобами. Проти ухвалення рішення за його відсутності позивач також не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.

З урахуванням викладеного та приписів ч. 6 ст. 162, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вирішив розглядати справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб'єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльність.

Судом встановлено, що поліцейським роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 13.12.2017 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАА № 235777 про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме:13.12.2017 о 19:12:01, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 167, 37, водій на виконав вимогу знаку 4.1 Правил дорожнього руху України, рухався прямо та повернув ліворуч, чим порушив п. 8.4. г ПДР порушення вимог наказових знаків, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 гривень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005, з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги знаку 4.1 Правил дорожнього руху України, чим порушив п. 8.4 г Правил дорожнього руху України, що передбачає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а також інформацію про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, що свідчить про її невідповідність вимогам ст. 283 КУпАП, а отже не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та за таких умов підлягає скасуванню.

Відповідачем, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, копію постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення не вручено, у подальшому не направлено, про що свідчить той факт, що позивач дізнався про існування постанови про накладення на нього стягнення у справі про адміністративне правопорушення лише з матеріалів виконавчого провадження через рік.

Отже, за вказаних обставин факт порушення позивачем вимог ПДР України об'єктивними і беззаперечними доказами не доведений, що свідчить про фактичну відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв'язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, крім постанови у справі про адміністративне правопорушення, додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відповідачем суду не надано, постанова таких доказів не містить, суд вважає недоведеним з боку відповідача факту наявності в діях позивача будь-якого адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи судом не було встановлено в діях позивача порушень ПДР України, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що рішення поліцейського роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП прийнято з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, ст. 7, 245, 252, 258, 280, 283, 285 КУпАП, у зв'язку з чим не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України і є незаконним.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Ураховуючи, що позивача на підставі ст. 288 КУпАП звільнено від сплати судового збору, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні. Вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем не заявлялись.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, (місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Запоріжжя, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), до поліцейського роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департамента патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса за місцем роботи: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, 69057) про скасування постанови серії ЕАА № 235777 від 13.12.2017 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову серії ЕАА № 235777 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 13 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч. 1ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду.

Суддя: А.М. Проценко