Справа № 460/475/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
06 березня 2019 року м. Рівне №460/475/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши клопотання позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Приватної виробничо-комерційної фірми "Фіалка"
до Головного управління ДФС у Рівненській області
провизнання бездіяльності протиправною, забов'язання до вчинення певних дій, скасування арешту,
04.03.2019 Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів необхідних для звільнення коштів позивача з-під арешту, накладеного рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1775/17 від 22.06.2018, в тому числі шляхом предявлення відповідного позову до суду; про зобовязання відповідача вжити заходи необхідні для звільнення коштів позивача з-під арешту, накладеного рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1775/17 від 22.06.2018, в тому числі шляхом предявлення відповідного позову до суду; та про скасування (припинення) арешту, накладеного рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1775/17 від 22.06.2018, на кошти позивача, що знаходяться на рахунках, відкритих у банківських установах.
Відповідно до протоколу Рівненського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 автоматизованою системою документообігу для розгляду справи №460/475/19 визначено суддю Борискіна С.А.
05.03.2019 суддею Борискіним С.А. подано заяву про самовідвід. Ухвалою суду від 05.03.2019 заяву про самовідвід судді Борискіна С. А. у справі №460/475/19 задоволено, передано справу для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до протоколу Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 автоматизованою системою документообігу для розгляду справи №460/475/19 визначено суддю Друзенко Н.В.
Ухвалою судді Друзенко Н.В. від 06.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.
Заява обґрунтована тим, що на сьогоднішній день вже немає необхідності у продовженні арешту коштів позивача, що виключає запровадження будь-яких санкцій та обмежень для позивача щодо заборони на розпорядження його майном і призводить до фактичного зупинення підприємницької діяльності, а відтак є таким що порушує визначений критерій - "нагальної суспільної необхідності" з метою національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відтак, позивач рахує, що існують усі підстави для забезпечення позову з метою зупинення дії обмежень позивача у розпорядженні майном, наслідком чого є фактичне зупинення підприємницької діяльності, оскільки такі обмеження очевидно є таким, що не відповідають "нагальній суспільній потребі у демократичному суспільстві" та не забезпечують "справедливого балансу" між інтересами особи і суспільства та покладає на відповідача та третіх осіб (працівники, контрагенти) надмірний тягар.
За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
А в силу вимог частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його заявою або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, прийняття якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
Згідно з прохальною частиною позовної заяви, предметом позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобовязання його по певних дій, а також скасування арешту, накладеного за рішенням суду в порядку пункту 96.4 статті 94 Податкового кодексу України.
Відповідно до цього, невжиття заходів забезпечення такого позову не може ні ускладнити, ні унеможливити виконання рішення суду, а також не може знівелювати захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Більше того, задоволення клопотання позивача про забезпечення позову буде фактично означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що, в даному випадку, з огляду на суть спірних правовідносин, є неприпустимим.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено в повному обсязі 06.03.2019.

Суддя Друзенко Н.В.