Справа № 569/20615/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1131/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Харечко С.П., час ухвалення судового рішення 12 год 10 хв у м. Рівне, повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові Малаховської Світлани Василівни про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №636769 від 28.10.2018 та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2018 та прийняти постанову, якою повністю задовольнити його адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що жодних доказів, які свідчать про вчинення ним правопорушення, матеріали справи не містять, в той час як працівник патрульної поліції не має права притягувати водія до адміністративної відповідальності без доказів та з'ясування всіх обставин справи. Крім того, при розгляді справи відповідач не забезпечила йому права на правничу допомогу.

Особи, які беруть участь по справі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, оспорюваною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Суть правопорушення за її змістом полягала в тому, що ОСОБА_1 28.10.2018 о 17 год 45 хв, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_1 на проспекті Свободи, 20 в м. Львові, не дотримався вимог дорожнього знаку 5.33 «Пішохідна зона» з додатковою табличкою до нього 7.4.1 «субота, неділя, святкові дні», чим порушив розділ 33 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки інспектора про порушення позивачем ПДР підтверджені належними доказами, накладення адміністративного стягнення відбулось відповідно до вимог Закону та не спростовані позивачем.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою питання належного відповідача, чим допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 213 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього ж Кодексу.

Частиною другою статті 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведеної вище норми слідує, що суб'єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний Орган в особі конкретної посадової особи.

Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, адміністративний позов ОСОБА_1 було пред'явлено до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові Малаховської С.В., тобто до неналежного відповідача.

За змістом ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, з наведених вище норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції.

Отже, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, не вирішивши питання заміни неналежної сторони або залучення до участі в справі другого відповідача, тим самим порушив норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2018 року по справі №569/20615/18 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові Малаховської Світлани Василівни про скасування рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 05.03.2019.