Справа № 260/1476/18
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Ужгород№ 260/1476/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання - Гулай М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1Й.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Закарпатській області (надалі відповідач, Управління Держпраці), в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управлінням Держпраці у Закарпатській області № ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-266 від 13.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 223 380,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2018 року проведено інспекційне відвідування позивача по місцю здійснення підприємницької діяльності у магазині-кафе за адресою: с.В.Копаня, вул.Молодіжна, буд.2, за результатами якого відповідачем протиправно встановлено порушення визначене ч.2 ст.256 Кодексу законів про працю України, оскільки чоловік позивача також зареєстрований як фізична особа-підприємець та має укладений договір оренди на приміщення кафе за адресою: с.В.Копаня, вул.Молодіжна, 2, Виноградівського району, де проводилася перевірка інспекторами Держпраці. Відповідно позивач вважає, що Управлінням Держпраці протиправно винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Разом з тим, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що оспорювана постанова прийнята за наслідками проведеного інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1, в ході якого уповноваженими представниками відповідача виявлено порушення трудових відносин, зокрема, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудових договорів, зокрема, ФОП ОСОБА_1 використовувала працю громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_5 без укладення трудового договору, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України. Таким чином, оспорюване рішення є такими, що прийняте на підставі чинного законодавства.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №274861 від 07.06.2006 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб здійснює свою підприємницьку діяльність згідно КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) та Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Згідно свідоцтва серії В01 №274861 від 07.06.2006 ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність згідно Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір оренди нежитлового приміщення, яка знаходиться за адресою: с.В.Копаня, вул. Молодіжна, 1А (кафе-магазин). Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, дане приміщення є місцем здійснення підприємницької діяльності позивача, де проведено інспекційне відвідування 28.11.2018 (с.В.Копаня, вул.Молодіжна, 2).

На підставі рішення колегії Державної Служби України з питань праці №1 від 19.10.2018 року, затвердженого 27.10.2018 року та переліку суб'єктів господарювання для проведення спільних перевірок, затвердженого ГУ ДФС у Закарпатській області та Управління Держпраці у Закарпатській області Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 22.11.2018 №225, яким доручено начальнику відділу Управління Держпраці у Закарпатській області організувати проведення інспекційних відвідувань суб'єктів господарювання згідно переліку, зокрема, вказано ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: Виноградівський район, с.Велика Копаня, вул.Миру, 141 (кафе); вул.Молодіжна, буд.2 (кафе) щодо порушення при оформленні трудових відносин.

23.11.2018 Управлінням Держпраці у Закарпатській області за №2092 видано направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: с.В.Копаня, вул.Миру, 141 та вул.Молодіжна, 2. Проведення інспекційного відвідування вказаного суб'єкта доручено: головним державним інспекторам Севч В.Є., Лопіта І.І., Хланта І.Ю та начальнику відділу ОСОБА_7 Строк дії направлення: з 28.11.2018 по 29.11.2018 року.

На підставі наказу від 22.11.2018 №225 та направлення від 23.11.2018 №2092 працівниками Управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності: с.В.Копаня, вул.Миру, 141 та вул.Молодіжна, 2, щодо додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за наслідками якого складено акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 29.11.2018 № ЗК/631/1371/АВ (а.а.с.45-50).

Згідно з висновками вказаного акту перевірки державним інспектором праці встановлено порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України. Зокрема, в ході інспекційного відвідування 28 листопада 2018 року, за місцем здійснення діяльності у магазині-кафе за адресою с.В.Копаня, вул.Молодіжна, буд.2 та з пояснення ОСОБА_4 встановлено, що він виконував обов'язки продавця в кафе-магазині в зв'язку з тим, що його жінка хвора, дане кафе належить його жінці ОСОБА_1 Трудовий договір та цивільно правову угоду з ним ОСОБА_1 не укладала. Під час інспекційного відвідування також інспекторами також відібрано пояснення ФОП ОСОБА_1 де позивач вказала, що перебуває на лікарняному та у зв'язку з цим у кафе за адресою с.В.Копаня, вул.Молодіжна, буд.2 працював її чоловік. В акті інспекційного відвідування вказано,що позивач пояснила, що також здійснює діяльність у кафе-магазині за адресою: с.В.Копаня, вул..Миру, 141 і їй в даному кафе допомагає торгувати мама ОСОБА_5. Ні трудові договори ні договори цивільно-правового характеру позивач з вказаними особами не укладала.

З наведеного вбачається, що інспекторами Держпраці проведено інспекційне відвідування за місцем здійснення діяльності у магазині-кафе за адресою с.В.Копаня, вул.Молодіжна, буд.2, проте з письмових пояснень позивача зроблено висновки щодо залучення позивачем до роботи осіб без укладення трудового договору за адресою с.В.Копаня, вул.Миру, 141. Здійснення інспекційного відвідування тільки за адресою с.В.Копаня, вул.Молодіжна, буд.2 також особисто підтвердила позивач у судовому засіданні 19.02.2019, яка була допитана у якості свідка. Інших доказів проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення підприємницької діяльності за адресою с.В.Копаня, вул.Миру, 141 відповідачем не надано.

З метою усунення виявлених порушень зафіксованих у акті інспекційного відвідування інспекторами винесено припис від 29.11.2018 № ЗК/631/1371/АВ/П, яким ФОП ОСОБА_1 зобов'язано усунути порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України в термін до 10.12.2018 (а.с.58).

За результатами розгляду вищевказаних акту перевірки та припису відповідачем, відповідно до вимог абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, винесено постанову від 13.12.2018 №ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-266 про накладення штрафу у розмірі 223 380,00 грн., (а.а.с.13-16).

Окрім цього, 29 листопада 2018 року інспектором праці складено протокол за №/ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.41 КУпАП. Вказаний протокол направлено на розгляд до Виноградівського районного суду. За результатами розгляду справи №299/3927/18 відносно ОСОБА_1 Виноградівським районним судом Закарпатської області 20.12.2018 винесено постанову, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оспорюваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, серед іншого: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами п.п. 9 пункту 4 Положення № 96 управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення № 96 зазначено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Статтею 259 КЗпП України, встановлено, що Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі Порядок № 295).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів ( п. 2 Порядку № 295).

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно ч.4 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно ч.1, 2 ст.7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Судом встановлено, що позивач з 25.11.2018 по 07.12.2018 року перебувала на лікарняному, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою (а.с.21). В той же час її чоловік ФОП ОСОБА_4, який також здійснює підприємницьку діяльність, перебував за місцем проведення інспекційного відвідування. Згідно свідчень позивачки та відповідно до договору оренди приміщення за адресою: с.В.Копаня, вул.Молодіжна, 1А (2 ) такий правомірно перебував за вказаною адресою, оскільки в нього там знаходиться склад. У судовому засіданні 19.02.2019 допитана в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що не допускала до роботи свого чоловіка ОСОБА_4 для виконання роботи у своїй підприємницькій діяльності.

Як встановлено судом, висновки щодо залучення позивачем громадянки ОСОБА_5 (яка є матірю позивачки) до роботи без укладення трудових договорів уповноваженими особами відповідача здійснено на підставі письмових пояснень ФОП ОСОБА_1 Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснила, що інспекційне відвідування не проводилося за адресою с. В.Копаня, вул.Миру, 141. Окрім цього саме за цією адресою і проживає її мати ОСОБА_5, яка доглядає за приміщенням та допомагає у побутових справах за даною адресою.

Як слідує з матеріалів справи, за наслідками інспекційного відвідування відповідачем винесено оскаржувану постанову № ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-266 від 13.12.2018 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, яким визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Окрім цього відповідачем складено протокол за №/ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ від 29.11.2018 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, відповідно до якої фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від пятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як встановлено судом, Виноградівським районним судом Закарпатської області 20.12.2018 винесено постанову, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Отже, частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України і частиною 3 статті 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Суд констатує, що у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП і частини 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб'єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Наведене суперечить приписам статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Частиною 6 статті 78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Виноградівського районного суду у справі №299/3927/18 від 20.12.2018, яка набрала законної сили 03.01.2019, встановлено відсутність обставин фактичного допуску позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як працівників до роботи.

Оскільки зазначеною постановою встановлено відсутність трудових відносин між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, то суд зазначає, що з урахуванням вищенаведених норм ст.78 КАС України, вказана постанова є обов'язковою для адміністративного суду в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) щодо допуску працівника до роботи без укладення трудового договору.

Вищезазначене цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеною у постанові від 21.12.2018 по справі №814/2156/16.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих згідно ст. ст. 73-76 КАСУ фактичного перебування ФОП ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_5 у трудових відносинах із позивачем, відтак відповідачем не доведено порушення позивачем ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та під час розгляду справи не встановлено та належними доказами не підтверджено факт використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та порушення ч.3 ст. 24 КЗпПУ.

З цих мотивів суд відхиляє аргументи відповідача, викладені у відзиві на позов, позаяк вони окремо та у сукупності не спростовують вищенаведених висновків суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст.76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене оскаржувана постанова № ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-266 від 13.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 223 380,00 грн. підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2233,81 грн. відповідно до квитанції № N14WY43424 від 21.12.2018 року, який згідно з ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 2, 6, 9, 72-76, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 (90330, Закарпатська область, Виноградівський р-н, с.В.Копаня, вул.К.Маркса, буд.4, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Минайська, буд.16, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК/631/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-266 від 13.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 223 380,00 грн..

Стягнути з Управління Держпраці у Закарпатській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 (90330, Закарпатська область, Виноградівський р-н, с.В.Копаня, вул.К.Маркса, буд.4, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 2233,81 (дві тисячі двісті тридцять три гривні 81 копійку) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України та з огляду на перебування головуючого судді Дору Ю.Ю. у відрядженні, повний текст рішення складено та підписано 04.03.2019.

СуддяОСОБА_8