Справа № 711/9282/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року справа № 711/9282/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та рішення субєкта владних повноважень щодо призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2018 до Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ від 07.07.2010;

- зобовязати прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ від 07.07.2010 з часу звернення із заявою про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме з 14.08.2018.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 10.12.2018 справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №711/9282/18 передано на розгляд судді Руденко А.В.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 13.08.2018 відповідно до рішення ОСОБА_2 ради правосуддя №2289/0/15-18 від 17.08.2018 був звільнений з посади судді у відставку. Після звільнення з посади судді позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування довічного грошового утримання судді у відставці. Рішенням відповідача №88 від 22.08.2018 Про призначення пенсії позивачу призначено до виплати довічне грошове утримання у розмірі 80% як загальний процент розрахунку пенсії від заробітку. При розрахунку пенсії відповідач не врахував позивачу до стажу роботи службу в армії, роботи на посадах слідчого МВС та органів податкової міліції, навчання в Національній академії внутрішніх справ України. Позивач у звязку з викладеним звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Листом від 12.10.2018 відповідач повідомив позивача, що щомісячне довічне грошове утримання було призначено позивачу у розмірі 80% суддівської винагороди з підстав перебування позивача на посаді судді 14 років 11 місяців 27 днів, інший стаж не враховується. Відповідач обгрунтовує свою позицію нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VІІІ від 02.06.2016, стаття 137 якого не передбачає зарахування до стажу роботи на посаді судді служби в армії, роботи на посадах слідчого та навчання у вищому навчальному закладі. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його права, оскільки був звільнений 13.08.2018 під час дії Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ від 07.07.2010.

Відповідач проти позову заперечив. 14.02.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання позивачу встановлено в розмірі 80% грошового утримання судді на відповідній посаді починаючи з 14.08.2018. Стаж роботи позивача на посаді судді складає 14 років 11 місяців 27 днів. Оскільки пунктом 2 частини 6 статті 69 Закону України №1402 не передбачено зарахування до стажу професійної діяльності у сфері права періодів навчання та проходження військової служби, тому підстави для зарахування до стажу судді періоду роботи на посаді слідчого, служби в армії, навчання у Національній академії внутрішніх справ України відсутні.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 05.02.2019 без виклику учасників справи.

Дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

Згідно копії військового квитка НУ №3567395 позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 01.08.1991 по 24.05.1993.

Згідно копії диплома серії ЛА НХ №002632 від 27.06.1998 та додатку до нього позивач з 01.08.1994 по 27.06.1998 навчався в Національній академії внутрішніх справ України.

Згідно записів у трудовій книжці та послужного списку №М-085573 позивач з 13.07.1998 по 05.06.2000 проходив службу в органах внутрішніх справ та з 06.09.2000 по 17.08.2003 в органах податкової міліції на посадах слідчого, старшого слідчого.

Згідно записів у трудовій книжці позивач з 18.08.2003 по 22.03.2004 перебував на посаді судді Золотоніського міського суду Черкаської області та з 23.03.2004 по 13.08.2018 на посаді судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Рішенням ОСОБА_2 ради правосуддя від 17.07.2018 №2289/0/15-18 позивач звільнений ОСОБА_1 з посади судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 18) підписаним в.о. голови суду ОСОБА_3 та консультантом по роботі з персоналом ОСОБА_4, передбачено, що до стажу позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховані наступні періоди роботи:

- навчання в Калінінградському воєнно-морському училищі з 01.08.1991 по 24.05.1993, усього 1 рік 9 місяців 23 дні строкова військова служба;

- навчання в Національній академії внутрішніх справ України з 01.08.1994 по 27.06.1998, усього 1 рік 11 місяців 13 днів -половина строку навчання у вищому навчальному закладі ;

- перебування на посаді слідчого слідчого відділу Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області з 13.07.1998 по 14.12.1998, усього 5 місяців 1 день;

- перебування на посаді слідчого слідчого відділення Придніпровського РВ УМВС України з 15.12.1998 по 05.06.2000, усього 1 рік 5 місяців 20 днів;

- перебування на посаді слідчого слідчого відділення МГВПМ ДПІ у м. Черкаси з 06.09.2000 по 11.02.2002, усього 1 рік 5 місяців 5 днів;

- перебування на посаді старшого слідчого слідчого відділення МГВПМ ДПІ у м. Черкаси з 10.02.200 по 17.08.2003, усього 1 рік 6 місяців 7 днів;

- перебування на посаді судді Золотоніського міського суду Черкаської області з 18.08.2003 по 22.03.2004, усього 7 місяців 4 дні;

- перебування на посаді судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з 23.03.2004 по 13.08.2018, усього 14 років 4 місяці 3 дні.

Усього стаж роботи становить 23 роки 7 місяців 3 дні.

Згідно листа №307/Т-10 від 12.10.2018 позивачу було призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди.

27.09.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди.

Відповідач листом №307/Т-10 від 12.10.2018 повідомив позивача, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 14 років 11 місяців 27 днів, довічне грошове утримання судді у відставці призначено позивачу у розмірі 80% суддівської винагороди.

Не погодившись з відмовою у перерахунку, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-Х11 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах, зокрема, прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно зі ст. 11 Закону СРСР від 12.07.1967 №1950-V «Про загальний військовий обовязок», який був чинним на день зарахування позивача на навчання в Калінінградському воєнно-морському училищі 01.08.1991, на громадян, які були прийняті до військово-навчальних закладів, розповсюджуються обовязки, які встановлені для військовослужбовців строкової служби.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 12.09.1991 №1545-ХХ11 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

12.05.1992 набрав чинності Закон України «Про військовий обовязок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11, згідно з ч. 2 ст. 6 якого видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Отже з 12.05.1992 навчання курсантів у вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки є військовою службою, але не є строковою військовою службою.

Згідно статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Вказана норма втратила чинність відповідно до Указу Президента України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» від 20.03.2008 №248/2008, який набрав чинності з 01.03.2008.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865», що набрала чинності з 01.03.2008, було доповнено пункт 31 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" абзацом такого змісту: "До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби."

З 30.07.2010 набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-V1, пунктом 1 частини 2 Прикінцевих положень якого було передбачено, що стаття 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-Х11 втрачає чинність з 01.01.2011.

Згідно з пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про статус суддів» від 07.07.2010 №2453-V1 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У подальшому був прийнятий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111, який набрав законної сили 30.09.2016.

Згідно статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ОСОБА_2 ради правосуддя, ОСОБА_2 ради юстиції, ОСОБА_2 кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Умови зарахування до стажу роботи судді інших періодів роботи чи служби Законом №1402-V111 також не були передбачені.

Пунктом 33 Закону України «Про ОСОБА_2 правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111 був доповнений абзацом четвертим, згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Вказані положення діють з 05.01.2017.

Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111 до стажу роботи суддів, призначених чи обраних на посаду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111, підлягають зарахуванню час роботи на посадах прокурорів і слідчих, календарний період проходження строкової військової служби та половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Судом встановлено, що на дату звільнення у відставку строк навчання позивача в Калінінградському військово-морському училищі з 01.08.1991 по 24.05.1993 становив 1 рік 9 місяців і 23 дні, однак до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню період з строкової служби 01.08.1991 по 12.05.1992 відповідно до ст. 11 Закону СРСР від 12.07.1967 №1950-V «Про загальний військовий обовязок», що становить 9 місяців 11 днів. Період навчання з 13.05.1992 по 24.05.1993 згідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11 не відноситься до строкової служби, тому до стажу роботи на посаді судді зарахуванню не підлягає.

Крім цього, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 до стажу роботи на посаді судді позивачу зараховується половина строку навчання у Національній академії внутрішніх справ, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів.

Також відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-Х11 до стажу роботи на посаді судді позивача підлягають зарахуванню періоди роботи на посаді слідчого перебування на посадах слідчого та старшого слідчого:

- слідчого відділу Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області з 13.07.1998 по 14.12.1998, усього 5 місяців 1 день;

- слідчого відділення Придніпровського РВ УМВС України з 15.12.1998 по 05.06.2000, усього 1 рік 5 місяців 20 днів;

- слідчого відділення МГВПМ ДПІ у м. Черкаси з 06.09.2000 по 11.02.2002, усього 1 рік 5 місяців 5 днів;

- слідчого відділення МГВПМ ДПІ у м. Черкаси з 10.02.200 по 17.08.2003, усього 1 рік 6 місяців 7 днів.

Таким чином, стаж роботи позивача на посаді судді з врахуванням вказаних періодів роботи становить: 9міс. 11д. - строкова військова служба; 1р. 11міс. 13дн. - навчання у вищому юридичному навчальному закладі; 5міс. 1д. слідчий; 1р. 5міс. 20дн. слідчий; 1р. 5міс. 5 дн. слідчий; 1р. 06міс. 7дн. - старший слідчий; 7міс. 4дн. суддя; 14р. 4міс. 20дн. - суддя, всього 22р. 4 міс. 11 дн.

Пунктом 25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної ОСОБА_2 України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Оскільки стаж роботи на посаді судді позивача становить 22р. 4міс. 11дн., позивач має право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди, збільшене на 4 відсотки грошового утримання судді за 2 роки роботи суддею понад 20 років, але не більше 90 відсотків суддівської винагороди позивача.

Судом встановлено, що відповідач всупереч п. 25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII при призначенні позивачу довічного грошового утримання протиправно не збільшив його на 2 відсотки за кожен з 2-х років роботи понад 20 років роботи на посаді судді, та за заявою позивача від 27.09.2018 відмовив у перерахунку призначеного грошового утримання, відтак дії відповідача в цій частині є протиправними.

За вказаних обставин позов в частині збільшення грошового утримання позивача на 4 відсотки (по 2 відсотки за 2 роки понад стаж роботи на посаді судді) з дати призначення довічного грошового утримання підлягає до задоволення.

Заперечення відповідача спростовуються вищенаведеним, тому судом не приймаються.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Хрещатик, 195, м. Черкаси, 18002, ) щодо відмови у збільшенні щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (пров. Східний, 9, м. Черкаси, 18020, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на 4 відсотка грошового утримання за 2 роки понад 20 років на посаді роботи судді, але не більше 90 відсотків суддівської винагороди.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Хрещатик, 195, м. Черкаси, 18002, ) здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (пров. Східний, 9, м. Черкаси, 18020, ідентифікаційний код НОМЕР_1) шляхом збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді на 4 відсотки за 2 роки понад 20 років на посаді роботи судді, але не більше 90 відсотків суддівської винагороди, з 14.08.2018.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Хрещатик, 195, м. Черкаси, 18002, ) здійснити виплату перерахованого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (пров. Східний, 9, м. Черкаси, 18020, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 14.08.2018 з врахуванням фактично виплаченого довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя А.В. Руденко