Справа № 1.380.2019.001019
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001019
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

07 березня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.03.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради з вимогою визнати незаконним, протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 62 від 25.01.2019 «Про встановлення тарифу на послуги з перевезення пасажирів у міському автомобільному транспорті». Ухвалою від 07.03.2019 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову, просить суд зупинити дію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 62 від 25.01.2019 «Про встановлення тарифу на послуги з перевезення пасажирів у міському автомобільному транспорті». Стверджує, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення відбулося необґрунтоване підвищення тарифів на проїзд і, як наслідок, що спричинило соціальну напругу, обурення населення, порушення прав позивача та членів його сім'ї внаслідок сплати за проїзд завищеного тарифу. Необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що оскаржуване рішення призводить до триваючого правопорушення, оскільки щодня відбувається проїзд у міському транспорті за тарифом 7 гривень за поїздку. У випадку незабезпечення позову відновлення порушених прав позивача буде неможливе або потребуватиме значних зусиль. Стверджує про очевидну протиправність оскарженого рішення, порушення процедури прийняття та оприлюднення, відсутність повноважень відповідача тощо.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, керується таким:

статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Позивач просить зупинити дію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 62 від 25.01.2019 «Про встановлення тарифу на послуги з перевезення пасажирів у міському автомобільному транспорті». Цим рішенням виконавчий комітет Львівської міської ради встановив тариф на послуги з перевезення пасажирів у міському автомобільному транспорті для автобусів, які працюють у «звичайному режимі», режимі «експрес» та «маршрутне таксі» в розмірі 7 (сім) гривень за 1 поїздку. Як підставу для забезпечення позову позивач зазначає, що оскаржуване рішення призводить до триваючого правопорушення, зокрема, порушення прав позивача та його сім'ї на проїзд за тарифом встановленим з порушенням Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 N 875-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» від 17.05.1993 № 354.

Суд на стадії відкриття провадження у справі не встановив очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення виконавчого комітету чи інших передбачених КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Так, відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження щодо встановлення в порядку і в межах, визначених законом, тарифів на транспортні послуги в межах населених пунктів належать до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а отже - до компетенції відповідача. Щодо інших тверджень заявника, як-от недотримання відповідачем принципів державної регуляторної політики, обов'язків щодо аналізу регуляторного впливу, оприлюднення проекту рішення тощо, то ці обставини слід встановити на підставі належних, допустимих та достатніх доказів. Суд враховує, що позивач не долучив до позову та заяви про забезпечення позову будь-яких доказів на підтвердження викладених ним обставин (єдиний долучений до позову документ - посвідчення учасника війни для підтвердження пільг щодо сплати судового збору). Із змісту заяви про забезпечення позову суд не встановив будь-яких об'єктивних обставин, що дозволили б дійти висновку про те, що до моменту ухвалення рішення в цій адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому наведені заявником твердження щодо можливого заподіяння шкоди його майновим правам та інтересам мають характер припущень та є документально непідтвердженими. Позивач не надав суду доказів того, що дійсно є мешканцем міста Львова (вказав адресу в позові, проте не підтвердив місця проживання), а також доказів сплати ним коштів за проїзд за новим тарифом (квитків). Суд також враховує, що у випадку задоволення позову та визнання нечинним оскарженого рішення позивач цілком реально може стягнути з відповідача завдані йому протиправним рішенням збитки (різницю між вартістю проїзду за тарифами 7 та 5 гривень за одну поїздку); для стягнення збитків необхідно зберегти використані квитки, що не є надмірно обтяжливим обов'язком.

Суд також враховує, що дискусії щодо необхідності підвищення тарифу на перевезення в місті Львові тривають більше року. Перевізники мотивують необхідність підвищення тарифу на проїзд зростанням розміру заробітної плати персоналу та істотним подорожчанням паливно-мастильних матеріалів, необхідністю оновлення рухомого складу тощо; противники наполягають на необхідності попереднього запровадження дієвого контролю за пасажиропотоком та дієвого обліку коштів за перевезення. З січня 2018 року всі приватні перевізники припинили безкоштовне перевезення в м. Львові пенсіонерів за віком та осіб з інвалідністю ІІІ групи. В листопаді 2018 року проводилися громадські слухання з питання тарифів на перевезення, на яких пропозиція заборонити підвищення тарифів (з 2017 року тариф становить 5 гривень за одну поїздку) не набрала необхідної кількості голосів. Суд визнає ці обставини загальновідомими, оскільки ця проблема широко висвітлювалися місцевими засобами масової інформації. Внаслідок досягнутого міською владою та перевізниками компромісу щодо розміру тарифу шляхом прийняття оскарженого рішення відновлено безкоштовне перевезення цих пільгових категорій населення в місті Львові. За таких обставин найімовірнішим наслідком вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, призведе до відновлення ситуації, а саме - перевізники припинять безкоштовне перевезення пенсіонерів за віком та осіб з інвалідністю ІІІ групи. Оцінюючи співвідношення інтересу, про захист якого просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №62 від 25.01.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п'ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Москаль Р.М.