Справа № 200/13727/18-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. Справа№200/13727/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25)

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області про перерахунок пенсії № 96 від 23 листопада 2018 року;

- зобов'язати Костянтинівсько-Дружківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 05 грудня 2017 року з врахуванням при обчисленні пенсії розміру пенсії всіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ.

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі та зазначено, що розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 січня 2019 року, ухвалою суду розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначене на 08 лютого 2019 року. Цього ж дня закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено на 04 березня 2019 року.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є пенсіонером, отримує пенсію та перебуває на обліку у відповідача. Зазначає, що 05 грудня 2017 року до відповідача була подана заява про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", але рішенням від 11 грудня 2017 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 07 червня 2018 року, яке вступило в законну силу 25 вересня 2018 року, відповідач був зобов'язаний перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 05 грудня 2017 року.

Розпорядженням відповідача про перерахунок пенсії № 96 від 23.11.2018р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" без урахування при розрахунку пенсії розміру премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушує його конституційні права.

В установлений судом строк відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що оплата праці державних службовців регулюється статтею 50 Закону України № 889 «Про державну службу», а саме заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога на вирішення матеріально-побутових питань не передбачена цією статтею Закону.

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду №233/6256/17 від 19.09.2018р. пенсію ОСОБА_1 призначено з 05.12.2017р. з урахуванням заробітної плати за період з травня 2016р. по листопад 2017р. включно 8164,27грн по довідці наданої Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області (без урахування премії за надання додаткових платних послуг та матеріальної допомоги на вирішення матеріально-побутових питань), розмір пенсії склав - 4898,56 гривень. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, займає посаду завідуючої Часів-Ярської державної нотаріальної контори, є пенсіонером, знаходиться на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

05 грудня 2017 року позивачем подана заява відповідачу про переведення його з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", але рішенням від 11 грудня 2017 року відповідачем відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 07 червня 2018 року у справі № 233/6256/17, яке набрало законної сили 25 вересня 2018 року, відповідач зобов'язаний перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 05 грудня 2017 року.

Зокрема, вказаним рішенням суду, позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 грудня 2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» незаконним та скасовано.

Зобов'язано Костянтинівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» з 05 грудня 2017 року.

Визнано дії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідок для обчислення пенсії державного службовця незаконними.

Зобов'язано Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області видати ОСОБА_1 довідки про стаж державної служби та про заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця станом на 01 грудня 2017 року.

Судом встановлено, що позивачем на виконання рішення суду на адресу відповідача надано довідку про розмір заробітної плати №3659-8 від 23 жовтня 2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), в останній з яких містяться дані про сплачені на мою користь суми інших виплат, у тому числі, премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ, та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

23 листопада 2018 року розпорядженням відповідача про перерахунок пенсії №96 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням вказаних довідок, виданих Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, без урахування при розрахунку пенсії розміру премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Одночасно відповідач у своєму рішенні від 23.11.2018р. вказав, що для визначення заробітної плати при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" не враховувати премії за надання додаткових послуг, оскільки це суперечить статті 1 Закону України "Про державну службу" і не є складовою заробітної плати державного службовця, та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, оскільки вона не є складовою заробітної плати державного службовця.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Згідно із статтею 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (у редакції, чинній на час призначення пенсії) (далі - Закон № 3723) визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 37 Закону № 3723 визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із статтею 37-1 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 вказаного Закону, основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З аналізу наведених норм права вбачається, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції на момент призначення пенсії), до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (в редакції на момент призначення пенсії), визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно із приписами статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та премія за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Вказана позиція відповідає викладеній у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року в справі № 207/410/16-а.

Нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Окрім того, суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами та підтверджено рішенням суду.

Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь - яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки "на умовах передбачених законом" і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів для законності відмови в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням всіх виплат, тому суд вважає таке втручання не виправданим з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п'ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд вважає недоведеною законність винесеного відповідачем рішення від 23 листопада 2018 року № 96, а відтак позовні вимоги щодо - визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області про перерахунок пенсії № 96 від 23 листопада 2018 року підлягають задоволенню, а спірне рішення - скасуванню.

Оскільки позовна вимога щодо зобов'язання Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 05 грудня 2017 року з врахуванням при обчисленні пенсії розміру пенсії всіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ є похідною, вона також підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області про перерахунок пенсії № 96 від 23 листопада 2018 року.

Зобов'язати Костянтинівсько-Дружківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 05 грудня 2017 року з врахуванням при обчисленні пенсії розміру пенсії всіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії за надання додаткових послуг відповідно до Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3423-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.