Справа № 824/597/17-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/597/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Козак В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пшеничка" до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Пшеничка" (позивач) просило визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (відповідач): податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; вимогу про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року; Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в період з 30.05.2017 року по 20.06.2017 року працівниками ГУ ДФС у Чернівецької області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Пшеничка" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року за результатами якої складено ОСОБА_5 перевірки за №1864/24-13-14-01/37690258 від 27.06.2017 року.

На підставі ОСОБА_5 перевірки №1864/24-13-14-01/37690258 від 27.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 12.07.2017 року було винесено: податкове повідомлення-рішення форми "Р" №; податкове повідомлення-рішення форми "С" №; податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №; податкове повідомлення-рішення форми "Д" №; податкове повідомлення-рішення форми "Д" №; вимогу про сплату боргу №Ю-; Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №.

Позивач не погоджується із вищевказаними рішеннями, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, з наступних підстав.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 12.07.2017 року зазначив, що відповідачем під час перевірки встановлено порушення позивачем п. 188.1 ст. 188 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, у звязку з чим, ТОВ "Пшеничка" збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 121555,00 грн, з яких: 97244,00 грн податкові зобовязання, 24311,00 грн штрафні санкції.

Зазначив, що в ОСОБА_5 перевірки не обґрунтовано по яких саме позиціях (товарах) та яким методом податкові інспектори визначали собівартість реалізації (в частині реалізованих товарів) і, відповідно, не вказано чому саме такі суми вказані в 3-й колонці таблиці.

Зазначив, що бухгалтерський облік товариства здійснюється із застосуванням програми 1С:Підприємство. Формування собівартості придбаних товарів та реалізованої продукції відповідно до обраної облікової політики здійснюється програмою автоматично.

Позивач вказував на те, що при проведенні розрахунку собівартості в 2015 році відбувся технічний збій, що призвів до некоректного формування розміру собівартості. Дані щодо технічного збою та порушення правильності формування собівартості підтверджуються довідкою обслуговуючої організації №0602 від 02.06.2017 року.

На думку позивача, завищення собівартості продукції є технічним збоєм, тому протягом 2015 року база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг була визначена вірно, оскільки вона не була нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не була нижче їх собівартості. При формуванні цін на продукцію та товари, товариство виходить виключно із економічної доцільності та з метою отримання прибутку.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми "С" № від 12.07.2017 року, позивач зазначив, що перевіркою встановлено порушення п. 2.9, п. 2.11, п. 3.1, п. 5.2 Постанови Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", у звязку з чим, до ТОВ "Пшеничка" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 31589,00 грн.

ОСОБА_5 перевірки, перевіркою виявлено факт перевищення встановленого ліміту залишків готівки в касі на загальну суму 6433,26 грн, в тому числі 01.09.2014 року у сумі 4516,37 грн, 02.09.2014 року у сумі 1916,89 грн. Також встановлено факти подання звіту про використання коштів до бухгалтерії ТОВ "Пшеничка" у встановлені строки без одночасного повернення до каси невикористаних підзвітних сум та подальшої видачі відповідним особам готівкових коштів під звіт без повного звітування ними у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми, чим порушено п.2.11 Положення №637 на загальну суму 13250,99грн.

Крім того, ТОВ "Пшеничка" допущено порушення п.2.11, п. 3.1 Положення №637 в частині звітування за одержані під звіт готівкові кошти відповідно до законодавства України, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який був би підтвердним документом про витрачені кошти на суму 15409,73 грн. На думку позивача такі відомості не відповідають дійсності, оскільки працівники Головного Управління ДФС у Чернівецькій області, які проводили податкову перевірку мали можливість ознайомитися із всіма необхідними документами, що стосуються діяльності позивача.

Вважає висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 2.9, п.2.11, п. 3.1, п. 5.2 Положення №637 є помилковими і безпідставними, а винесене на їх підставі податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 12.07.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12.07.2017 року, податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року, податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року, вимоги про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року, Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року позивач зазначив, що всі вони прийняті лише на одній підставі пояснень фізичних осіб, які надійшли службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області за №325/вн/24-13-21-03-08.

Вказані докази являють собою пояснення колишніх працівників ТОВ "Пшеничка", де останні зазначають, що три роки тому, працюючи на Товаристві без належного оформлення із ними трудових відносин, отримували заробітну плату, з яких до бюджетів усіх рівнів позивачем не було сплачено податки і збори. При цьому, в ОСОБА_5 перевірки наводяться витяги із пояснення трьох громадян - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Позивач вважає, що письмові пояснення працівників не є податковою інформацією в розумінні Податкового кодексу України і не можуть служити підставою для визначення точного розміру нарахованої заробітної плати.

В той же час, ПК України не передбачено такого виду податкової інформації як письмові пояснення платників податків про порушення, допущені податковим агентом. Більше того, ОСОБА_5 перевірки підтверджено, що в ході вказаної перевірки не виявлено будь-яких розбіжностей у Книзі обліку доходів та витрат, яка ведеться Позивачем.

Позивач зазначив, що аналіз оскаржуваних рішень дає змогу стверджувати, що відповідачем не доведено правомірність їх прийняття, з посиланням на належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення позивачем податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДФС, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, надав суду відзив проти позову в якому зазначив, що працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області, згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового Кодексу України, проведена документальна планова перевірка ТОВ "Пшеничка" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, за результатами якої складено ОСОБА_5 за №1864/24-13-14-01/37690258 від 27.06.2017 року

Щодо порушень п.188.1 ст.188 та п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, відповідач зазначив:

Перевіркою встановлено відсутність на ТОВ "Пшеничка" книг складського обліку, значний обсяг придбання та реалізації товарів, їх номенклатуру, асортимент, одиниці виміру. В ході перевірки деталізація, рух та списання товарів по кожній товарній позиції, з відповідною привязкою до видаткових накладних щодо їх придбання та реалізації проводилися на підставі первинних документів. Підсумкові розрахунки, щодо проведених операцій з списання товарів, готової продукції, яка була реалізована протягом січня-грудня 2015 року здійснено на підставі зведених відомостей та регістрів бухгалтерського обліку.

ТОВ "Пшеничка", занижено податкові зобовязання з ПДВ в наслідок здійснення реалізації товарів за ціною нижче ціни придбання (згідно даних регістрів бухгалтерського обліку по рахунках 28, 902, 702, 704, 791) на загальну суму 97244,11 грн в результаті перевищення обсягів продажу нижче собівартості реалізованих товарів, що детально зафіксовано в акті перевірки.

Щодо порушення позивачем п.2.9, п.2.11, п.3.1, п.5.2 Положення №637 відповідач зазначив, що під час проведення перевірки ТОВ "Пшеничка", на підставі наданих платником первинних документів бухгалтерського обліку, встановлено вказані порушення Положення №637.

Відповідно до наданої касової книги товариства та первинних касових документів (прибуткові та видаткові касові ордери) готівкові кошти в касу підприємства почали надходити з 19.05.2014 року. Наказом №1 від 19.05.2014 року встановлено прогнозний ліміт каси в сумі 100000,00 грн, який у двотижневий строк після закінчення перших трьох місяців від початку роботи товариства підлягав перегляду за фактичними показниками діяльності. Отже, ТОВ "Пшеничка" на підставі даних касових документів за період з 19.05.2014 року по 18.08.2014 року, у двотижневий строк, а саме до 01.09.2014 року, необхідно було переглянути розрахунок ліміту каси виходячи з фактичних показників роботи за три місяці.

В порушення п. 5.2 Положення №637 ТОВ "Пшеничка" порушено встановлені терміни перегляду прогнозного ліміту каси підприємства та наказом №12 із 02.09.2014 року встановлено ліміт каси у розмірі 33100,0 грн, що призвело до перевищення ліміту залишку готівки в касі 01.09.2014 року на суму 4516,37 грн та 02.09.2014 року на суму 1916,89 грн.

Всього встановлено в порушення п. 2.9 Положення №637 перевищення ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 6433,26 грн.

Готівкові кошти підзвітним особам ТОВ "Пшеничка" видавались на господарські потреби через касу підприємства по видаткових касових ордерах без використання корпоративних платіжних карток. Перевіркою касових документів ТОВ "Пшеничка" встановлені факти подання звіту про використання коштів до бухгалтерії підприємства в установлені строки без одночасного повернення до каси невикористаних підзвітних сум та подальшої видачі відповідним особам готівкових коштів під звіт без повного звітування ними у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми, чим порушено п. 2.11 Положення № 637 на загальну суму 13250,99 грн.

Перевіркою наданих ТОВ "Пшеничка" звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та документів, що підтверджують вартість понесених підзвітними особами витрат виявлені факти порушення п.2.11, п.3.1 Положення № 637, в частині звітування за одержані під звіт готівкові кошти відповідно до законодавства України, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який був би підтвердним документом про витрачені кошти на суму 15409,73 грн.

Щодо порушення абз. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (із змінами та доповненнями), п.51.1 ст.51, пп.176.2. б), п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, пп.176.2.а), п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, ст.8 п.5 розділу 3 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування №2464-VI від 08.07.2010 року, ст.8 п.7 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року, п.161 підрозділу 10 Розділу XX, п.168.1 ст.168, пп.176.2.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України відповідач зазначив наступне.

ОСОБА_5 наданих пояснень, які надійшли службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області №325/вн/24-13-21-03-08 встановлено, що:

- громадянин ОСОБА_8 в період з жовтня 2014 року по травень 2015 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримував грошові кошти (заробітну плату) у розмірі 3500,00 грн на місяць, при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином протягом даного періоду не укладався;

- громадянин ОСОБА_9 в період з жовтня 2014 року по травень 2015 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримув грошові кошти (заробітну плату), при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином протягом жовтня 2014 року по лютий 2015 року не укладався;

- громадянин ОСОБА_6 в період з червня 2014 року по листопад 2014 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримував грошові кошти (заробітну плату), при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином протягом червня 2014 року по листопад 2014 року не укладався.

Враховуючи вищевикладене перевіркою встановлено порушення абз. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Перевіркою дотримання обовязків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) встановлено порушення п.51.1 ст.51, пп.176.2. б), п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України, - не подано звітність форми 1-ДФ за ІІ квартал 2014 року.

Перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено порушення п.51.1 ст.51, п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, а саме: ТОВ "Пшеничка" подало з недостовірними відомостями податкову звітність за III та IV квартали 2014 року, I та II квартали 2015 року про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, які призвели до зменшення податкових зобовязань платника податку.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) встановлено порушення пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, а саме: згідно наданих пояснень, громадяни ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 отримали дохід за перевіряємий період у вигляді грошових коштів (заробітної плати) всього в розмірі 182400,00 грн. Суму в розмірі 144099,43 грн ТОВ "Пшеничка" не включило до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу.

Перевіркою питань повноти утримання податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення пп.176.2.а), п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України не перерахування та не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковуються при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р. на загальну суму 20105,21 грн.

Перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати, з яких утримується єдиний внесок нарахований особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) встановлено заниження задекларованих показників на суму 144099,43 грн, внаслідок того, що ТОВ "Пшеничка" при виплаті громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 доходів у вигляді грошових коштів суму в розмірі 144099,43 грн не включило до сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок.

Перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахований особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) у розмірі 37,26%, встановлено порушення ст. 8 п. 5 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року, а саме не нараховано єдиний внесок на суми заробітної плати в розмірі 51415,32 грн.

Дане заниження виникло внаслідок того, що ТОВ "Пшеничка" при виплаті громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 доходів у вигляді грошових коштів, суму в розмірі 144099,43 грн не включило до складу сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок.

Перевіркою правильності утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) встановлено порушення ст. 8 п. 7 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року, а саме ТОВ "Пшеничка" не утримано єдиний внесок у розмірі 3,6 % в сумі 4688,83 грн.

Дане заниження виникло внаслідок того, що ТОВ "Пшеничка" при виплаті громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 доходів у вигляді грошових коштів, суму в розмірі 144099,43 грн не включило до складу сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок.

У період з 03.08.2014 року по 31.03.2017 року ТОВ "Пшеничка" не утримувало та не перераховувало військовий збір з доходів нарахованих та виплачених найманим працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, чим порушено п.161 підрозділу 10 Розділу XX, п.168.1 ст.168, пп.176.2.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №71-III Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року. Зокрема, встановлено не утримання в повному обсязі та не перерахування до бюджету військового збору на загальну суму 2041,46 грн.

Таким чином, за результатами перевірки донараховано військового збору за період з 03.08.2014 року по 31.03.2017 року в сумі 2041,46 грн.

Враховуючи вищезазначене відповідач вважає позовні вимоги ТОВ "Пшеничка" безпідставними, а оскаржувані рішення є правомірними і скасуванню не підлягають.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ТОВ "Пшеничка" (), зареєстроване за адресою місцезнаходження 58000, м. Чернівці, вул. Миколаївська, 8-В, взято на облік в органах державної податкової служби 19.05.2011 року за №14. ТОВ "Пшеничка" здійснює діяльність з оптової торгівлі молочної продукції, виробництвом (розливом, пакуванням) соків, наданням марчендайзингових послуг, реалізацією транспортних засобів.

Відповідно до ОСОБА_4 з реєстру платників податку на додану вартість від 12.05.2014 року №072, ТОВ "Пшеничка" було зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2014 року по 31.03.2017 року. Індивідуальний податковий номер платника ПДВ 26, номер Свідоцтва платника ПДВ 200175087.

На підставі виданих Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області направлень від 30.05.2017 року №955, №956, №957, №958, №959, №960, №961, №962, №963 згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області №531 від 30.05.2017 року, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання представниками ГУ ДФС у Чернівецькій області, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Пшеничка" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевірку проведено в період з 30.05.2017 року по 13.06.2017 року. ОСОБА_5 наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області №627 від 13.06.2017 року термін проведення перевірки було продовжено на 5 робочих днів з 14.06.2017 року по 20.06.2017 року.

За результатами перевірки складено ОСОБА_5 від 27.06.2017 року №1864/24-13-14-01/37690258 (а.с. 58-168 т.1), яким, за висновками перевірки, встановлено наступні порушення:

1) п. 188.1 ст.188та п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет (р.25 Декларації) у сумі 97244,00 грн, в т.ч. за грудень 2015 року в сумі 97244,00 грн;

2) п. 2.9, п. 2.11, п. 3.1, п. 5.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (із змінами та доповненнями), а саме:

- перевищення ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 6433,26 грн;

- видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів на загальну суму 13250,99 грн;

- проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 15409,73 грн;

3) абз. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (із змінами та доповненнями), а саме:

- працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

4) п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2. б), п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України: не подання звітності (форми 1-ДФ) про суми доходів, нарахованих сплачених) на користь платника податків, які призвели до зменшення податкових зобов'язань платника податку за ІІ-й квартал 2014 року та подання з недостовірними відомостями податкової звітності (форми 1-ДФ) про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, які призвели до зменшення податкових зобов'язань платника податку за ІІІ-й та ІV-й квартали 2014 року, І-й та ІІ-й квартали 2015 року;

5) пп. 164.1.2. п. 164.1, пп. 164.2.2 п.164.2 ст.164, пп. 176.2.а), п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України: не включення до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати в сумі 144099,43 грн, що привело до неперерахування та неутримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковуються при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року в розмірі 20105,21 грн;

6) ст. 8 п. 5 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року, не нарахований єдиний внесок у розмірі 37,26% на суми заробітної плати в розмірі 51415,32 грн;

7) ст. 8 п. 7 розділу 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року, не утримано єдиний внесок у розмірі 3,6% із сум заробітної плати в розмірі 4688,83 грн";

8) п.161 підрозділу 10 Розділу XX, п. 168.1 ст. 168, пп. 176.2. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №71-III "Про внесення змін до податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року", не утримання в повному обсязі та не перерахування до бюджету військового збору на загальну суму 2041,46 грн.

На підставі вказаних висновків ОСОБА_5 перевірки від 27.06.2017 року №1864/24-13-14-01/37690258 відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 12.07.2017 року №, яким за порушення п. 188.1 ст. 188 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 121555,00 грн (а.с. 45 т.1);

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 12.07.2017 року №, яким за порушення п. 2.9, п. 2.11, п. 3.1, п. 5.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320 (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньо економічної діяльності в сумі 31589,00 грн (а.с. 46 т.1);

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 12.07.2017 року №, яким за порушення п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2. б), п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн (а.с. 47 т.1);

- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 12.07.2017 року №, яким за порушення пп. 164.1.2. п. 164.1, пп. 164.2.2 п.164.2 ст.164, пп. 176.2.а), п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 34804,53 грн (а.с. 48 т.1);

- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 12.07.2017 року №, яким за порушення п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 2551,82 грн (а.с. 49 т.1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.07.2017 року №Ю-, якою відповідач вимагає від позивача сплатити суму недоїмки за сплату єдиного внеску, штрафів пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 56104,15 грн (а.с. 50, т.1);

- Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року, яким за порушення ст. 8 п. 5 та ст. 8 п. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року, до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 28052,07 грн (а.с. 51, т.1).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій надіслані на адресу позивача супровідним листом від 12.07.2017 року №1658/0/24-13-14-01 та отримані ним 17.07.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 220, т. 1).

Вважаючи протиправними вказані вище податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу та Рішення про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Під час судового розгляду, за клопотанням представника відповідача, в судове засідання для допиту в якості свідків викликались громадяни ОСОБА_8, ОСОБА_7 та був допитаний гр. ОСОБА_6.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_5 з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 Податкового кодексу України.

Пунктом 77.9 статті 77 ПК України порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

ОСОБА_5 з п.86.1. ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Як встановлено з матеріалів справи, за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Пшеничка» складено ОСОБА_5 перевірки за №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року.

На підставі вказаного ОСОБА_5 перевірки відповідачем винесено наступні рішення, які є предметом оскарження у даній справі: податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; вимога про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року; Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року.

При дослідженні правомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області форми "Р" № від 12.07.2017 року судом встановлено наступне.

Податковим повідомлення-рішенням форми "Р" від 12.07.2017 року № за порушення п. 188.1 ст. 188 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 121555,00 грн, в тому числі за податковим зобовязанням 97244,11 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 24311,00грн.

За висновками ОСОБА_5 перевірки №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року ТОВ "Пшеничка" занижено податкові зобов'язання з ПДВ в наслідок здійснення реалізації товарів за ціною нижче ціни придбання (згідно даних регістрів бухгалтерського обліку по рахунках 28, 902, 702, 704, 791) на загальну суму 97244,11 грн в результаті реалізації товарів нижче їх собівартості на суму 486220,55грн.

Обґрунтовуючи протиправність вказаних висновків відповідача позивач вказував на те, що при проведенні розрахунку собівартості в 2015 році відбувся технічний збій, що призвів до некоректного формування розміру собівартості. Дані щодо технічного збою та порушення правильності формування собівартості підтверджуються довідкою обслуговуючої організації №0602 від 02.06.2017 року. Завищення собівартості продукції є технічним збоєм, тому протягом 2015 року база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг була визначена вірно, оскільки вона не була нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не була нижче їх собівартості. При формуванні цін на продукцію та товари, товариство виходить виключно із економічної доцільності та з метою отримання прибутку.

Надаючи оцінку висновкам, що стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішенням форми "Р" від 12.07.2017 року № та доводам позивача щодо його протиправності суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності визначено Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 751/4044 (далі - Положення № 246).

Норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

ОСОБА_5 п.6 Положення № 246 для цілей бухгалтерського обліку запаси включають, зокрема, готову продукцію, що виготовлена на підприємстві, в установі, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом.

Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю (п.8 Положення № 246).

ОСОБА_5 п. 10 Положення № 246 первісною вартістю запасів, що виготовляються власними силами підприємства, визнається їхня виробнича собівартість, яка визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати".

Відповідно до Положення № 246 до виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до Положення № 246, собівартість реалізованих товарів - це первинна вартість товарів, що вибули. Оцінку товарів (продукції) при їх продажу та іншому вибутті здійснюються за одним із таких методів: ідентифікованої собівартості відповідної одиниці товарів; середньозваженої собівартості; собівартості перших за часом надходження товарів (ФІФО); собівартість останніх за часом надходження товарів (ЛІФО); нормативних затрат; ціни продажу.

Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248 року (далі - Положення № 318) визначено методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

ОСОБА_5 п. 7 Положення № 318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966, з урахуванням змін та доповнень, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України (зі змінами та доповнення станом на момент виникнення правовідносин), база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Пунктом 189.1 статті 189 ПК України встановлено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

ОСОБА_5 п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

З наведених норм ПК України та Положення № 246 слідує, що база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх виробничої собівартості.

Судом встановлено, що на запити ГУ ДФС У Чернівецькій області (лист №1331/10/24-13-14-01-10 від 13.06.2017 року та запит ГДРІ ОСОБА_10 від 20.06.2017) позивачем на перевірку було надано відповіді та засвідчені підписом посадових осіб ТОВ "Пшеничка" та скріплені печаткою, копії документів бухгалтерського та податкового обліку, зокрема: - фінансової звітності (форми 2-м) та балансу (форми 1-м) за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року; - наказів про облікову політику на підприємстві на 2014-2016 роки, 1 кв.2017 року; - регістрів бухгалтерського обліку помісячно за 2015 рік по рахунках бухгалтерського обліку: 23 "Виробництво", 28 "Товари", 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями", 70 "Доходи від реалізації", 71 "Інший операційний дохід", 79 "Фінансові результати", 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 93 "Витрати на збут", 947 "Нестачі і втрати від псування цінностей"; - акти на списання товарів за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, - обороти по рахунку бухгалтерського обліку 281 "Товари на складі" із зазначенням номенклатури товарів, їх кількості та вартості за січень - грудень 2015 року.

Інформація про Рух товару в асортименті (реєстр бухгалтерського обліку по рахунку 28 «Товари») з автоматизованої системи "Бухгалтерія 1-С" позивачем надано для доручення до матеріалів перевірки.

У відповідях на запити позивач також зазначав, що копії первинних документів, пов'язаних із реалізацією товарів не надано у зв'язку з їх великим обсягом (більш ніж 60000 аркушів) та письмово повідомлено, що книги складського обліку на підприємстві не ведуться (а.с. 218, 225-226 т.1).

Договір про повну матеріальну відповідальність осіб, що відповідають за приймання, зберігання і відпуск запасів, ТОВ "Пшеничка" не надано.

Перевіркою встановлено відсутність на ТОВ "Пшеничка" книг складського обліку, значний обсяг придбання та реалізації товарів, їх номенклатуру, асортимент, одиниці виміру. В ході перевірки деталізація, рух та списання товарів по кожній товарній позиції, з відповідною прив'язкою до видаткових накладних щодо їх придбання та реалізації проводилися на підставі первинних документів. Підсумкові розрахунки, щодо проведених операцій з списання товарів, готової продукції, яка була реалізована протягом січня-грудня 2015 року здійснено на підставі зведених відомостей та регістрів бухгалтерського обліку (є додатками до акту перевірки а.с.134-166 т.1).

З акта перевірки встановлено, що згідно наданого на запит ДФС у Чернівецькій області копії Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ "Пшеничка", затвердженого наказом №5 від 03.01.2015 року, при відпуску запасів у виробництво, продажу чи іншому вибутті їх оцінка здійснюється по методу ідентифікованої собівартості.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період з 01.06.22014 по 31.03.2017 року встановлено його заниження на загальну суму 97244,00 грн, в тому числі за січень 2015 року на 179,00грн, лютий 2015 року на 860,00грн, березень 2015 року на 261,00грн, квітень 2015 року на 11005,00грн, травень 2015 року на 21039,00грн, червень 2015 року на 24697,00грн, липень 2015 року на 10740,00грн, серпень 2015 року на 7851,00грн, вересень 2015 року на 2389,00грн, жовтень 2015 року на 11341,00грн, листопад 2015 року на 4704,00грн та грудень 2015 року на 2178,00грн.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Пшеничка" при здійсненні фінансово-господарської діяльності задокументовано в бухгалтерському обліку та відображено в рядках Звіту про фінансові результати за 2015 рік (форма №2-м): 2000 "Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)" 51269569,00 грн; 2120 "Інші операційні доходи" 41667,00 грн; 2240 "Інші доходи" наступні операції 994764,00 грн. Разом дохід складає 52306000,00 грн (а.с. 9-10 т. 2).

ОСОБА_5 регістрів бухгалтерського обліку за січень-грудень 2015 року обсяги отриманих доходів від реалізації товарів та готової продукції (з урахуванням поверненої продукції покупцями) склали 47766789,88 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників Звіту про фінансові результати (форма №2-м ) за 2015 рік встановлено, що у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма №2), Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) визначена у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку чи міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року у загальній сумі 48253010,00 грн встановлено, що на формування цих показників мали вплив собівартість реалізованих товарів 47986442,00 грн, собівартість реалізованої готової продукції (соків власного виробництва) 266568,00 грн.

Перевіркою відображених показників за період з 01.01.015 по 31.12.2015 у загальній сумі 48253010,00 грн на підставі таких документів: - журналів-ордерів та відомостями по рахункам: - 20 "Запаси", - 23 "Виробництво", 31.1 "Поточні рахунки в національній валюті", 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 68.5 "Розрахунки з іншими кредиторами", 91 "Загальновиробничі витрати", 90 "Собівартість", 79 "Фінансовий результат", первинних бухгалтерських документів, а саме: накладних, актів прийому-передачі, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних, шляхових листів, документів щодо підтвердження якості та походження придбаних товарів банківських виписок, платіжних доручень, журналу з видачі доручень на отримання ТМЦ та інших документів не встановлено завищення або заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про фінансові результати (форма №2-м).

Відповідно до наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів (актів виконаних робіт, наданих послуг, видаткових накладних, Головної книги за 2015 рік, накопичувальних відомостей за рахунками 20 "Виробничі запаси", 28 "Товари", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 661 "Витрати на заробітну плату", 651 "Нарахування на заробітну плату", 91 "Загальновиробничі витрати", 231 "Виробництво ",7 9 "Фінансові результати" встановлено, що собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) у 2015 році складала 48253010,00 грн.

ОСОБА_5 даних бухгалтерських регістрів, аналізів рахунків, зведених відомостей в бухгалтерському обліку Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) відображено кореспонденцією рахунків: собівартість реалізованих товарів - 47986442,00 грн; собівартість реалізованої готової продукції - 266568,00 грн.

ОСОБА_5 регістрів бухгалтерського обліку за січень-грудень 2015 року (аналізи рахунків 791, 901, 902, 91, 23, журнали-ордери по рахунку 28 помісячно) обсяги списаних товарів та готової продукції вартість яких віднесено на собівартість реалізованої продукції у відповідних місяцях 2015 року склали 48253010,44 грн.

З наведеного слідує, що позивачем занижено собівартість реалізованих товарів на суму 486220,55 грн (48253010,00 грн - 47766789,88 грн), що призвело до заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість на суму 97244,11 грн (20%).

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, обсяги отриманих доходів від реалізації товарів та готової продукції (з урахуванням поверненої продукції покупцями), що склали 47766789,88 грн відповідачем розраховано без врахування доходу від реалізації транспортних засобів робіт та послуг у звітному періоді та виключено суму повернення продукції.

Суд вважає неогрунтованими та безпідставними посилання позивача на довідку обслуговуючої організації №0602 від 02.06.2017 року, як на підставу для противності висновків перевірки про заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість, з наступного.

ОСОБА_5 довідки Приватно підприємства "Портфель" №0602 від 02.06.2017 року ТОВ "Пшеничка" повідомлено про те, що програмі 1С8: Підприємство при проведенні документів розрахунку собівартості в 2015 році відбувся збій, що призвело до некоректного відображення собівартості на бухгалтерських рахунках. Тому для отримання правильної собівартості товару в 2015 році необхідно провести перевірку первинних документів ТОВ "Пшеничка" за 2015 рік, які відносяться до собівартості товару за 2015 рік.

ОСОБА_5 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Отже інформація, яка відображається у первинних документах систематизується на рахунках бухгалтерського обліку, копії регістрів бухгалтерського обліку було надано позивачем на перевірку і саме на їх підставі відповідачем зроблено висновки про заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість. Позивач не повідомляв відповідача про збій в програмі 1С8.

Суд зазначає, що пунктом 44.5. статті 44 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до довідки № №0602 від 02.06.2017 року, збій у системі "1 С8 Підприємство" відбувся в 2015 році, тобто відбулось пошкодження регістрів бухгалтерського обліку в 2015 року, однак позивач не надав доказів повідомлення контролюючого органу за місцем обліку про пошкодження регістрів бухгалтерського обліку чи інших бухгалтерських документів, не здійснює заходи щодо їх відновлення.

Суд зазначає, що сама довідка № №0602 від 02.06.2017 року не є первинним документом, не є фінансовою звітність і не замінює первинні документи на підставі яких формуються регістри бухгалтерського обліку, а тому така довідка у відповідності до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України не є належним та допустимим доказом у даних правовідносинах і не може спростувати висновки перевірки щодо встановлених порушень.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що ТОВ "Пшеничка" на порушення п.188.1 ст.188 та п.198.5 ст.198 Податкового кодексу, та "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" затверджену Наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року № 966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №13), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 102/26547, занижено податкові зобовязання з ПДВ в наслідок здійснення реалізації товарів за ціною нижче ціни придбання (згідно даних регістрів бухгалтерського обліку по рахунках 28, 902, 702, 704, 791) на загальну суму 97244,11 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 12.07.2017 року № враховано усі обставини, які відповідно до норм чинного законодавства мали значення для його прийняття, натомість доводи позивача про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 12.07.2017 року №.

Дослідженням правомірності прийняття відповідачем окремих оскаржуваних рішень судом встановлено, зокрема, наступне.

Податковим повідомленням-рішенням форми "ПС" від 12.07.2017 року №, за порушення п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2. а), п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн;

Податковим повідомленням-рішенням форми "Д" від 12.07.2017 року №, за порушення пп. 164.1.2. п. 164.1, пп. 164.2.2 п.164.2 ст.164, пп. 176.2.а), п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 34804,53 грн;

Податковим повідомленням-рішенням форми "Д" від 12.07.2017 року № за порушення п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 2551,82 грн;

Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 12.07.2017 року №Ю- від позивача вимагалось сплатити суму недоїмки за сплату єдиного внеску, штрафів пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 56104,15 грн;

Рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року за порушення ст. 8 п. 5 та ст. 8 п. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 28052,07 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для винесення вищевказаних оскаржуваних рішень, за висновками ОСОБА_5 перевірки №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року, є пояснення громадян ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які надійшли на перевірку службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області №325/вн/24-13-21-03-08.

Зокрема, перевіркою питань укладення з найманими працівниками трудових договорів на підставі вищевказаних пояснень встановлено наступне.

- громадянин ОСОБА_8 в період з жовтня 2014 року по травень 2015 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримував грошові кошти у розмірі 3500,00грн на місяць, при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином протягом даного періоду не укладався.

- громадянин ОСОБА_7 в період з жовтня 2014 року по травень 2015 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримував грошові кошти, при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином не протягом жовтня 2014 року по травень 2015 року не укладався.

- громадянин ОСОБА_6 в період з червня 2014 року по листопад 2014 року перебував на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка", за виконаний обєм роботи отримував грошові кошти, при цьому, трудовий договір ТОВ "Пшеничка" із вищевказаним громадянином не протягом червня 2014 року по листопад 2014 року не укладався.

В ОСОБА_5 перевірки №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року (на сторінках 44-45) відображено витяги з пояснень громадян ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 100-101 т.1).

ОСОБА_5 отриманих пояснень, за висновками перевірки, підтверджено факт перебування в трудових відносинах громадян ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

На сторінці 47 акта перевірки №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року, відображено зведені дані по ТОВ "Пшеничка" щодо нарахованих та виплачених доходів громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

ОСОБА_5 зведених даних встановлено, що ТОВ "Пшеничка" не включило до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу, який виплачено на користь громадян ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, суму у розмірі 144099,43грн.

Судом встановлено, що вказані дані взято виключно з письмових пояснень вказаних громадян, які надано на перевірку службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області №325/вн/24-13-21-03-08.

За висновками перевірки, перевіркою правильності визначення бази оподаткування доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами встановлено порушення пп. 164.1.2. п. 164.1, пп. 164.2.2 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, а саме: згідно наданих пояснень, громадяни ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали дохід за перевіряємий період у вигляді грошових коштів (заробітної плати) всього в розмірі 182400,00грн.

Суму у розмірі 144099,43 грн ТОВ "Пшеничка" не включено до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Пшеничка" абз. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (із змінами та доповненнями), а саме: працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Перевіркою питань повноти утримання податку на доходи фізичних осіб виявлено порушення пп. 176.2. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України не перерахування та не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковується при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року на загальну суму 20105,21 грн.

Перевіркою питань повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати, з яких утримується єдиний внесок нарахований особам, які працюють на умовах трудового договору, встановлено заниження задекларованих показників на суму 144099,43 грн, в наслідок того, що ТОВ "Пшеничка" при виплаті громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 доходів у вигляд грошових коштів, в розмірі 144099,43 грн не включило до сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок, чим порушено ст. 7 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року.

Перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахований особам, які працюють на умовах трудового договору у розмірі 37,6%, встановлено порушення ст. 8 п. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року, а саме не нараховано єдиний внесок на суми заробітної плати в розмірі 51415,32 грн.

Перевіркою правильності утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованого особам, які працюють на умовах трудового договору встановлено порушення ст. 8 п. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08.07.2010 року.

Вказані порушення виникли внаслідок того, що ТОВ "Пшеничка" при виплаті громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 доходів у вигляді грошових коштів, суму в розмірі 144099,43 грн не включило до складу сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок.

Перевіркою також встановлено, що на порушення п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України ТОВ "Пшеничка" не утримало та не перерахувало військовий збір з доходів нарахованих та виплачених найманим працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на загальну суму 2041,46 грн.

Суд вважає, що вказані висновки відповідача є помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, зроблено без врахування всіх обставин, які підлягали дослідженню та врахуванню під час перевірки, з огляду на наступне.

Відповідно до п.162.1ст.162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

ОСОБА_5 з п.18.1ст.18 ПК України податковим агентом є особа, на яку Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Отже, виходячи з наведених норм, ТОВ "Пшеничка" є податковим агентом.

На підставі п.51.1ст.51 ПК України податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Дана норма кореспондується також з приписами ст. 176 ПК України, якою, зокрема, передбачено, що платники податку зобов'язані: подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що податкові агенти щоквартально подають до органів доходів і зборів податкові декларації (розрахунки) з податку на доходи фізичних осіб.

ОСОБА_5 з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з системного тлумачення зазначених норм, відповідач був зобов'язаний утримувати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб з заробітної плати, нарахованої (виплаченої, наданої) найманим працівникам.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до їх заяв та наказів ТОВ "Пшеничка" були прийняті останнім на роботу на посаду торгових агентів та відповідно до їх заяв та наказів ТОВ "Пшеничка" були звільнені з роботи за згодою сторін.

Зокрема, встановлено, що громадянин ОСОБА_7 відповідно до його заяви від 04.03.2015 року згідно наказу ТОВ "Пшеничка" №8 від 04.03.2015 року було прийнято на роботу на посаду торгового агента відділу збуту та відповідно до заяви ОСОБА_7 від 27.07.2015 року згідно наказу ТОВ "Пшеничка" №26 від 10.08.2015 року його було звільнено з роботи за згодою сторін (а.с.36-39 т.1).

Крім того, громадянин ОСОБА_6 відповідно до його заяви від 07.11.2015 року згідно наказу ТОВ "Пшеничка" №71 від 10.11.2015 року було прийнято на роботу на посаду торгового агента відділу збуту та відповідно до заяви ОСОБА_6 від 01.07.2016 року згідно наказу ТОВ "Пшеничка" №15 від 04.07.2016 року його було звільнено з роботи за згодою сторін (а.с.40-43 т.1).

Як видно з матеріалів справи, у правовідносинах позивача та його працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 позивач виступав як податковий агент та на виконання вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за вказаний вище період іх роботи на ТОВ "Пшеничка" нараховував, отримував та сплачував податок з доходів фізичних осіб, єдиний внесок, військовий збір та подавав відповідну звітність.

В свою чергу, під час розгляду даної справи позивачем взагалі заперечувався факт перебування громадянина ОСОБА_8 в трудових правовідносинах з ТОВ "Пшеничка", а з громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 поза періодами, що охоплені вищевказаними наказами про їх прийняття на роботу та їх звільнення з роботи.

ОСОБА_5 з вимогами ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.86.1. ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745 (чинний), - затверджений Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі - Порядок № 727).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ вищезазначеного Порядку № 727, - факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

ОСОБА_5 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій (на яких ґрунтується і податкова звітність) - є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на наведені норми, суд приходить до висновку, що підставою для податкового обліку господарських операцій є належним чином оформлені документи бухгалтерського обліку.

Таким чином, при складенні відповідного висновку та відображенні його в подальшому в акті перевірки - не допускається відображення суб'єктивних припущень та висновків, які не підтверджені належними первинними документами, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку. А отже, донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів первинними документами платника податків є неправомірними та безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова інформація розуміється у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

У статті 16 Закону України "Про інформацію" вказано, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Водночас, приписами Податкового кодексу України не передбачено такого виду податкової інформації як письмові пояснення платників податків про порушення, допущені податковим агентом.

Зі змісту ОСОБА_5 перевірки слідує, що висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору за перевірений період ґрунтуються виключно на поясненнях громадян ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Перевіркою не встановлено, що за рахунок коштів ТОВ «Пшеничка» виплачувалась громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заробітна плата в розмірі більшому ніж суми відображені в штатному розкладі, або в платіжних відомостях виплати заробітної плати чи за межами періоду їх роботи, що охоплені наказами про їх прийняття на роботу та звільнення з роботи, а громадянину ОСОБА_8 взагалі, що він працював на ТОВ "Пшеничка" та йому виплачувалась заробітна плата.

Посилання на документи первинного обліку, які б підтверджували порушення податкового законодавства позивачем, в акті перевірки відсутні.

Суд зазначає, що у випадку отримання коштів громадянами, окрім офіційної заробітної плати, вони повинні були по результатам календарного року подати до податкового органу за місцем знаходження податкову декларацію, у якій відобразити кошти отримані не за місцем роботи як дохід, але таких обставин судом також не встановлено.

Як вбачається в наказах про прийняття на роботу ОСОБА_7 та ОСОБА_6, копії яких знаходяться в матеріалах справи, зазначені працівники приймались на роботу з посадовим окладом згідно штатного розкладу, доказів того, що вони виконували роботу без укладення трудового договору та мали якісь інші умови оплати, або вони змінились за домовленістю сторін суду не надано.

Крім того, відносно громадянина ОСОБА_8 взагалі відсутня інформація та підтверджуючі належні та допустимі докази на предмет того, що він взагалі перебував в трудових відносинах з ТОВ "Пшеничка" та йому виплачувалась заробітна плата.

Водночас, вищезазначені письмові пояснення, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення Податкового законодавства, - не є первинними документами, які фіксують факти виплати заробітної плати та не можуть свідчити про допущення порушень податкового законодавства, - ані у розумінні Порядку № 727, ані у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Про встановлення порушень податкового законодавства при нарахуванні та виплати заробітної плати можуть свідчити лише первинні бухгалтерські документи щодо нарахування та виплати цієї заробітної плати.

Статтею 83 ПК України затверджений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, це - документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення, податкові консультації та інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Податковим кодексом чітко встановлено перелік документів, необхідний для їх ведення в цілях оподаткування.

Так, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 цього Кодексу.

Таким чином, пояснення зазначених вище громадян, на підставі яких відповідач дійшов висновку про несплати податку з доходів фізичних осіб, несплати єдиного внеску, несплати військового збору та неподання звітності, - не є первинними документами та не можуть свідчити про допущення порушень чинного законодавства.

Отже, зазначені паперові носії інформації (пояснення громадян) - не можна вважати належними і допустимими доказами податкового правопорушення, оскільки твердження вказаних осіб про нарахування та (чи) виплату їм заробітку у ТОВ «Пшеничка» не підтверджуються жодними належними первинними бухгалтерськими чи іншими фінансово-господарськими документами.

Суд звертає увагу на те, що дії стосовно перевірки встановлення фактів виплат заробітної плати без утримання податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору - не були здійснені відповідачем при перевірці позивача у відповідності з приписами пунктів 3-6 Розділу II "Рекомендації щодо дій при встановленні фактів виплат заробітної плати в "конвертах", оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин" Методичних рекомендацій ДПА України від 01 квітня 2010 року № 6584/7/23-4017/199(чинні).

Так, зокрема, пунктом 4 Розділу II цих Методичних рекомендацій визначено, що з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку необхідно провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати труда, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії, зокрема: провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.

Крім того, відповідачем не враховано приписи розділу ІІІ Методичних рекомендацій, в яких зазначено, враховуючи те, що до функцій органів ДПС відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, зокрема, Держнаглядпраці.

Однак, жодне з таких пояснень не було отримане відповідачем як таке, що відбиралось вже за фактом невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати та із відповідним залученням працівників податкової міліції та Держнаглядпраці.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви надано ОСОБА_5 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування за №24-02-23/263, що складений 07.09.2016 року Управлінням Дежпраці у Чернівецькій області за результатами розгляду звернення ОСОБА_6 про порушення його трудових прав керівництвом ТОВ "Пшеничка", щодо невиплати йому заробітної плати за червень 2016 року, відпускних і розрахункових коштів за 2016 рік та невидачі трудової книжки(а.с.19-30 т.1). За висновками вказаного акту перевірки порушень не встановлено.

Суд не бере до уваги надані письмові пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо їх перебування на посаді торгового представника на ТОВ "Пшеничка" без укладення трудового договору та те, що за виконаний обєм роботи вони отримували грошові кошти, які були які надійшли на перевірку службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області №325/вн/24-13-21-03-08, оскільки не встановлено на якій підставі та в якості кого вони надавали такі пояснення. Крім того, надаючи ці пояснення особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань і відмову від давання показань за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України та в поясненнях зазначено, що з їх слів записано вірно, доповнень немає.

В свою чергу, з метою встановлення всіх обставин справи, за клопотанням представника відповідача, судом викликались в судове засідання в якості свідків - гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7. Проте вказані свідки на виклики до суду не з'являлись, у зв'язку з чим ухвалами суду від 23.01.2018 року та 06.02.2018 року до вказаних осіб було застосовано привід.

Однак, згідно Рапорту ДОП Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 виконати привід свідка гр. ОСОБА_8 не представилось можливим, оскільки при розмові з сусідами встановлено, що гр. ОСОБА_8 не проживає за зареєстрованою адресою, встановити його місце перебування не представилось можливим (а.с. 36 т. 3).

Крім того, згідно Рапорту старшого ДОП Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_12, в ході виконання ухвали про привід свідка, забезпечити явку ОСОБА_7 до залу судового засідання не представилось можливим, оскільки під час неодноразових відвідувань, дверей ніхто не відчиняв, в телефонній розмові ОСОБА_7 повідомив, що перебуває на роботі та категорично відмовляється з'явитись до суду (а.с. 35 т. 3).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що мав конфлікт з керівництвом ТОВ "Пшеничка" у зв'язку з невиплатою заробітної плати та невидачею трудової книжки та в жовтні 2016 року звертався до органів поліції по вул. Фастівській м. Чернівці та до Управління Держпраці із скаргою про невиплату йому заробітної плати, проте отримав відповідь про те, що йому було здійснено всі виплати та порушень не встановлено.

Свідок повідомив, що для дачі пояснень свідку зателефонували представники податкової міліції та запропонували йому надати пояснення. Пояснення надав в приміщенні міської податкової інспекції по вул. Героїв Майдану. Під час відібрання пояснень податківці представились, спілкувались ввічливо.

Свідок повідомив, що з червня 2014 року по грудень 2016 року працював на ТОВ "Пшеничка" неофіційно. В період роботи отримував заробітну плату приблизно в таких розмірах: за червень 2014 року 2000,00-2500,00 грн, за липень-серпень 2014 року 3000,00-3500,00грн, вересень-листопад 2014 року 3500,00-4000,00грн, грудень 2014 року 5000,00грн.

В свою чергу, згідно пояснень ОСОБА_6, які надійшли на перевірку службовою запискою 20.06.2017 року від ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області №325/вн/24-13-21-03-08 слідує, що в червні 2014 року йому виплачено 3000,00грн, в липні 2015 року 5000,00грн., в серпні 2014 року 4000,00 грн, у вересні 2014 року 5000,00 грн, в жовтні 2014 року 6000,00 грн, в листопаді 2014 року, після його працевлаштування, - 4000,00 грн, в грудні 2014 року 7000,00грн.

Суд, заслухавши покази свідка ОСОБА_6, не бере їх до уваги при вирішенні даного спору, оскільки свідок плутався при дачі пояснень, вказував на неприязні відносини з керівництвом ТОВ "Пшеничка" та під час надання показів змінював свої свідчення щодо сум коштів виплачених йому за період червеньлистопад 2014 року, та уникав чіткої відповіді на запитання суду та сторін, з цього питання.

Крім того, ні в ході проведення перевірки, ні станом на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем не було отримано будь-яких інших додаткових документальних доказів, які б підтверджували пояснення вказаних осіб, та які б дійсно свідчили про виплату ТОВ "Пшеничка" вказаної в поясненнях заробітної плати, та які б, відповідно, доказували наявність фактів порушення відповідачем вимог трудового та податкового законодавства, а відтак, - підтверджували б і такий висновок податкового органу в ОСОБА_5 перевірки. Не надано таких документів в підтвердження висновків перевірки й під час розгляду даної справи судом.

З вищевикладених обставин суд дійшов висновку про неправомірність висновків у ОСОБА_5 перевірки №3275/24-13-14-01/37066947 від 17.08.2017 року щодо порушень ТОВ "Пшеничка" Податкового законодавства на підставі яких винесено податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12.07.2017 року, податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року, податкове повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року, вимога про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

При дослідженні правомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області форми "С" № від 12.07.2017 року судом встановлено наступне.

Відповідно до абзацу третього пункту 5.2 глави 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (із змінами та доповненнями) підприємства, що розпочинають свою діяльність, а також підприємства, діяльність яких була пов'язана виключно з безготівковими розрахунками та які відповідно до встановленого законодавством України порядку отримують право на здійснення додаткового виду діяльності, що передбачає здійснення готівкових розрахунків, на перші три місяці їх роботи ліміт каси встановлюють згідно з прогнозними розрахунками. Установлений з урахуванням прогнозних розрахунків ліміт каси у двотижневий строк після закінчення перших трьох місяців їх роботи переглядається за фактичними показниками діяльності відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до касової книги товариства та первинних касових документів (прибуткові та видаткові касові ордери) готівкові кошти в касу підприємства почали надходити з 19.05.2014 року.

Наказом №1 від 19.05.2014 року встановлено прогнозний ліміт каси в сумі 100000,00 грн, який у двотижневий строк після закінчення перших трьох місяців від початку роботи товариства підлягав перегляду за фактичними показниками діяльності.

Відповідно до п. 5.3. Положення №637 ліміт каси підприємства встановлюють на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси, за рішенням керівника підприємства або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п. 5.4. Положення №637 для підприємств, які мають строк здавання готівкової виручки (готівки) в банк щодня (у день її надходження до каси) або наступного дня від дня її надходження до каси, - у розмірах, що потрібні для забезпечення їх роботи на початку робочого дня, але не більше розміру середньоденного надходження готівки до каси (за три будь-які місяці поспіль з останніх дванадцяти).

Крім того, п. 5.11. Положення №637 передбачено, що установлений ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) можуть переглядатися у зв'язку із змінами законодавства України або за наявності відповідних факторів об'єктивного характеру (зміни в надходженнях/видатках готівки, внутрішнього трудового розпорядку/графіків змінності тощо). Документи (нормативно-правові акти, внутрішні документи (розрахунки) підприємства, що затверджені (підписані) керівником або уповноваженою ним особою), на підставі яких переглянуто ліміт каси, строки здавання готівкової виручки (готівки), додаються до відповідних наказів (розпоряджень), договорів банківського рахунку підприємства.

Отже, ТОВ "Пшеничка" на підставі даних касових документів за період з 19.05.2014 по 18.08.2014 року, у двотижневий строк, а саме до 01.09.2014 року, необхідно було переглянути розрахунок ліміту каси виходячи з фактичних показників роботи за три місяці.

Судом встановлено, що ТОВ "Пшеничка" порушено встановлені терміни перегляду прогнозного ліміту каси підприємства та наказом №12 із 02.09.2014 року встановлено ліміт каси у розмірі 33100,00 грн, що призвело до перевищення ліміту залишку готівки в касі 01.09.2014 року на суму 4516,37 грн та 02.09.2014 року на суму 1916,89 грн.

Відповідно до п.2.9 Положення №637 підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Всього встановлено в порушення пункту 2.9 Положення №637 перевищення ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 6433,26 грн.

ОСОБА_5 з пунктом 3.1 Положення №637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Пунктами 7.37 та 7.39 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320 (із змінами та доповненнями) визначено, що під час проведення перевірок аналізується порядок видачі підприємствами сум під звіт, виявляються факти неправомірної видачі готівки під звіт працівникам, які повністю не розрахувалися за попередньо видані їм кошти, факти несвоєчасного звітування, а також випадки передавання видачі підзвітних коштів одним працівником іншому тощо; під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, враховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) визначено, що розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб'єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг за перевіряємий період визначено: Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 року за №220/28350 та Наказом Міндоходів України від 28.08.2013 №417 № №0602 від 02.06.2017 року "Про затвердження нормативно правових актів щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій", зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19.09.2013 року за №1616/24148 (на даний час втратив чинність).

Відповідно до п.2 гл. І Положенням про форму та зміст розрахункових документів від 21.01.2016 року №13 установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов'язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Судовим розглядом встановлено, що готівкові кошти підзвітним особам ТОВ "Пшеничка" видавались на господарські потреби через касу підприємства по видаткових касових ордерах без використання корпоративних платіжних карток.

Перевіркою касових документів ТОВ "Пшеничка" встановлені факти подання звіту про використання коштів до бухгалтерії підприємства в установлені строки без одночасного повернення до каси невикористаних підзвітних сум та подальшої видачі відповідним особам готівкових коштів під звіт без повного звітування ними у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми, чим порушено п.2.11 Положення № 637 на загальну суму 13250,99 грн.

Перевіркою наданих ТОВ "Пшеничка" звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та документів, що підтверджують вартість понесених підзвітними особами витрат встановлено факти порушення п. 2.11, п. 3.1 Положення №637, в частині звітування за одержані під звіт готівкові кошти відповідно до законодавства України, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який був би підтвердним документом про витрачені кошти (підтверджував сплату покупцем готівкових коштів при проведенні розрахункової операції) на суму 15409,73 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішенням форми "С" від 12.07.2017 року № враховано усі обставини, які відповідно до норм чинного законодавства мали значення для його прийняття, натомість доводи позивача про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 12.07.2017 року № відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні спірних рішень, а саме: податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12.07.2017 року; податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 12.07.2017 року; вимоги про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року; Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року, не враховано усіх обставини, які мали значення для їх прийняття, натомість доводи позивача про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення знайшли підтвердження в ході розгляду справи. Отже, наявні підстави для визнання протиправним та скасування вказаних рішень.

Водночас, суд вважає обґрунтованими податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області форми "Р" № від 12.07.2017 року та форми "С" № від 12.07.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ОСОБА_5 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пшеничка" до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області форми "ПС" № від 12.07.2017 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області форми "Д" № від 12.07.2017 року.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області форми "Д" № від 12.07.2017 року.

5. Визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області про сплату боргу №Ю- від 12.07.2017 року.

6. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12.07.2017 року.

7. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пшеничка" (вул. Головна, 122-А, офіс 323, м. Чернівці, Чернівецька область) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області () судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 8000 (вісім тисяч) грн, 00 коп.

8. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

ОСОБА_5 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.О. Григораш

Рішення в повному обсязі складено 12 березня 2018 року (09-11 березня вихідні та святкові дні).