Справа № 826/10324/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2019 року № 826/10324/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32)
доОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
про зобов'язання вчинити дії ,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просить: зобов'язати ОСОБА_1 знести самочинно збудовані конструкції об'єкта будівництва на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що відповідачем порушено визначений законодавством порядок виконання будівельних робіт. При цьому, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у встановленій законом формі видав ОСОБА_1 припис з вимогою усунути допущені порушення законодавства з визначеним строком для добровільного виконання припису, однак відповідач ухилився від його виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача копію вказаної ухвали суду від 05 липня 2018 року отримав 09 серпня 2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Водночас, відповідач у визначений судом строк не надав відзиву на адміністративний позов, клопотань не заявляв.

З огляду на викладене вище та відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2017 року на адресу Департаменту архітектурно-будівельного контролю у місті Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло звернення Громадської організації «Стоп корупції» №459/07-07-17 від 07 липня 2017 року, в якому остання просила здійснити перевірку законності будівельних робіт на об'єкті по провул. Шишкінському, 2-а у Шевченківському районі на ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та на суміжних ділянках.

На підставі вказаного звернення відповідно до наказу від 17 жовтня 2016 року №60 та направлення від 13 липня 2017 року №б/н проведено позапланову перевірку дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті «Будівництво житлового будинку у АДРЕСА_2», за результатами якої складено акт перевірки від 19 липня 2017 року №б/н.

За результатами перевірки встановлено, що власник земельної ділянки у провулку Шишкінвському, 2-а міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) гр. ОСОБА_1 самочинно без документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочав будівельні роботи із будівництва житлового будинку шляхом улаштування пальового поля із буроін'єкційних паль, що є порушенням частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

19 липня 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва прийнято припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагає у термін до 19 вересня 2017 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Також, 19 липня 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва прийнято припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким ОСОБА_1 зобов'язано зупинити виконання будівельних робіт до усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Примірники вказаних приписів ОСОБА_1 одержав 19 липня 2017 року, що підтверджується його підписом на примірниках таких приписів.

27 липня 2017 року відповідач надіслав до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяву, в якій повідомив, що згідно припису від 19 липня 2017 року підготовчі та будівельні роботи зупинені на об'єкті по АДРЕСА_2.

В подальшому, 19 лютого 2018 року позивач надіслав на адресу ОСОБА_1 запит №073-1527, у якому просив надати наступні документи: документ, що посвідчує особу (паспорт); наказ про призначення уповноваженої особи; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; документ на право користування земельною ділянкою; видіхні дані на проектування; проектну документацію, розроблену та затверджену у встановленому порядку; експертний звіт щодо розгляду проектної документації (з додатком) (за наявності); наказ про затвердження проектної документації; документ, який дає право на виконання будівельних робіт; кваліфікаційні сертифікати осіб, які здійснюють авторський та технічний нагляди на будівництві; договори на здійснення технічного та авторського наглядів; договір, укладений з підрядною організацією та субпідрядними організаціями; виконавчу документацію.

У період з 28 лютого 2018 року по 14 березня 2018 року позивачем на підставі наказу від 17 жовтня 2016 року №60, направлень від 28 лютого 2018 року №б/н та 03 березня 2018 року №б/н проведено позапланову перевірку виконання ОСОБА_1 вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданого Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 липня 2017 року.

Перевіркою встановлено, що станом на час проведення перевірки згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на використання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо наявності документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів за адресою: АДРЕСА_2.

Під час перевірки уповноваженою особою замовника будівництва не надано документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів із будівництва житлового будинку у АДРЕСА_2.

Крім того, гр. ОСОБА_1 не повідомив Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19 липня 2017 року, у встановлений у приписі термін.

Отже, гр. ОСОБА_1 в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 липня 2017 року.

У графі пояснення та зауваження до акта перевірки замовник будівництва зазначив, що він займався документами і отримав 3 відмови.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вищевказаного припису про усунення порушень позивач звернувся до суду з позовом про знесення об'єкта самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ (далі - Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону №3038-VI у взаємозв'язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов'язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв'язку з його невиконанням.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 36 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Положеннями частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

За приписами частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначає, що відповідно до вимог статті 376 Цивільного кодексу України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 38 Закону №3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить відповідним органам державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

При розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем будівництво житлового будинку у АДРЕСА_2 проводилось без документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочав будівельні роботи із будівництва житлового будинку шляхом улаштування пальового поля із буроін'єкційних паль.

Враховуючи, що відповідач без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, веде будівництво господарської споруди, відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України вказана обставина дає підстави для визначення цієї споруди об'єктом самочинного будівництва.

Приписи про усунення порушень були належним чином вручені відповідачу. Правом на їх оскарження відповідач не скористався. Станом на день розгляду справи вимоги приписів про усунення порушень не виконав, чим допущено відповідачем істотні порушення будівельних норм і правил.

Стосовно доводів відповідача про те, що він звертався до уповноважених органів з метою отримання необхідних документів, однак отримав відмови, не беруться судом до уваги, оскільки відповідачем не надано до суду ні доказів звернення, ні доказів отримання вказаних відмов, ні доказів оскарження таких відмов у судовому порядку.

За таких обставин, на підставі положень статті 376 Цивільного кодексу України суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про зобов'язання ОСОБА_1 знести самочинно збудований об'єкт.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки адміністративний позов задоволено на користь суб'єкта владних повноважень, а матеріали справи не містять доказів понесення судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для присудження судових витрат на користь позивача - відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити повністю.

2. Зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно збудовані конструкції об'єкта будівництва на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук