Справа № 1840/3399/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.Справа № 1840/3399/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 12.11.18 року по справі № 1840/3399/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області третя особа ОСОБА_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа ОСОБА_1, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області щодо невжиття заходів до припинення порушень ОСОБА_1 вимог ст.ст. 1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року №432/30300, при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області вжити заходів до усунення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року №432/30300 при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 05.06.2018 він звернувся із заявою до Головного Управління Держпродспоживслужби в Сумській області в якій просив провести перевірку дотримання гр. ОСОБА_1 наведених вимог чинного законодавства України при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1 та вжити відповідних заходів до припинення порушень. У відповідь на вказане звернення, позивач отримав лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 02.03-34/6822 "Щодо розгляду звернення" від 03.07.2018, у якому зазначено, що станом на 19.06.2018 гр. ОСОБА_1 утримує 21 - гол. ВРХ, 17 - свиней, 1 - коня, 2 - овець, 6 - курей та зазначено, що власником господарства не забезпечено відповідні ветеринарно-санітарні вимоги. Однак, відповідач посилаючись на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2017, у справі № 685/2844/17, залишеним в силі постановою Апеляційного суду Сумської області від 12.04.2018 у справі №585/2844/17, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону вчинити дії, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області не може зобов'язати гр. ОСОБА_1 у найкоротший термін реалізувати поголів'я без рішення суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (вул. Гамалія, 25, м. Суми, Сумська область, 40021, ), третя особа - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області щодо невжиття заходів до припинення порушень за заявою ОСОБА_2 від 05.06.2018.

Зобов'язано Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 05.06.2018, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до статті 1, 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" даний законодавчий акт поширюється лише на здійснення заходів нагляду у сфері господарської діяльності.

Як встановлено рішенням Роменського міськрайонного суду по справі № 585/2844/17 від 07.12.2017 року, яке набрало законної сили громадянка ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання та на неї не поширюються вимоги зазначеного закону.

Третя особа, ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі (корівника) за адресою: АДРЕСА_1.

01.08.2017 позивач звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1, свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1. На суміжній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться належний ОСОБА_1 корівник, у якому остання займається відгодівлею великої рогатої худоби та розведенням свиней. При перевірці його скарги на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, останнім було встановлено, що ОСОБА_1 не створила належного рівня біобезпеки і на час провадження перевірки не має можливості реконструювати приміщення відповідно ветеринарно-санітарних вимог, а тому їй запропоновано в найкоротші терміни реалізувати поголів'я свиней.

Однак, ОСОБА_1 приміщення відповідно до ветеринарно-санітарних вимог не привела, поголів'я свиней не реалізувала. Позивач вважав, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 порушується його право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, ветеринарно-санітарне та епізоотичне благополуччя, захист життя і здоров'я від ризиків, пов'язаних з хворобами тварин. Тому просив заборонити ОСОБА_1 вирощувати свиней в нежитловій будівлі (корівнику), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено за його безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою апеляційного суду Сумської області від 12.04.2018, апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року залишено без змін.

05.06.2018 позивач надіслав на адресу відповідача звернення, у якому просив провести перевірку дотримання гр. ОСОБА_1 наведених вище вимог чинного законодавства України при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1 та вжити відповідних заходів до припинення порушень.

Своє звернення обґрунтовував тим, що порушення ОСОБА_1 ветеринарно-санітарних вимог, встановлених ст.ст.1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року за №432/30300 та не створення ОСОБА_1 належного рівня біобезпеки при вирощуванні свиней, може привести до спалаху АЧС або занесення на територію господарства інших збудників інфекційних захворювань свиней, в наслідок чого порушується його право, гарантоване ст. 50 Конституції України та ст.ст. 270, 293 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" на безпечне для життя і здоров'я довкілля, ветеринарно-санітарне та епізоотичне благополуччя, захист життя і здоров'я від ризиків, пов'язаних з хворобами тварин.

У відповідь на вказане звернення позивача, відповідач надіслав лист від 03.07.2018р. № 02.03-34/6822 «Щодо розгляду звернення», у якому зазначив, що за зверненням позивача було проведено обстеження тваринницького приміщення (корівник), яке знаходиться за адресою: с. Герасимівка, 1-й провулок Герасимівської, 7. Даний об'єкт має статус особистого селянського господарства. Зареєстрована як оператор ринку r - UA - 18-13-234, вид діяльності первинне виробництво, продаж харчових продуктів. Станом на 19.06.2018 громадянка ОСОБА_1 утримує 21 - гол. ВРХ, 17 - свиней, 1 - коня. 2 - овець, 6 - курей. Від стіни нежитлової будівлі, де утримується ВРХ до огорожі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 відстань становить 21 м., від стіни корівника де утримуються свині, до огорожі земельної ділянки ОСОБА_2 відстань становить 29 м. Поголів'я обстежене та щеплене згідно плану протиепізоотичних заходів на 2018 рік.

Відповідач у вказаному листі зазначив, що при веденні господарської діяльності не забезпечений закритий режим роботи, територія не огороджена, є можливість проникнення диких, домашніх тварин та сторонніх осіб. При в'їзді на територію та вході в приміщення відсутні дезбар'єр та дезкилимки. Відсутні миючі, дезинфікуючі засоби, спецодяг, пральна машинка. Корми для годівлі свиней не піддаються термічній обробці. В приміщенні не проводиться профілактична дезинфекція, дератизація. Гній та стічні води концентруються на території біля приміщення на відстані 40-50 м. Власником господарства не забезпечено відповідні ветеринарно-санітарні вимоги.

Також у вказаній відповіді відповідач посилався на вищевказане рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, а саме зазначив, що судом звернуто увагу на те, що Законом України «Про особисте селянське господарство» не передбачено обмеження щодо допустимої кількості утримання домашньої худоби.

У зв'язку з викладеним, відповідач повідомив позивача, що відповідач не може зобов'язати гр. ОСОБА_1 у найкоротші терміни реалізувати поголів'я без рішення суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області допущено протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів до припинення порушень за заявою ОСОБА_2 від 05.06.2018.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, 12 квітня 2017 року №209, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, окрім іншого, у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю), державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров'я та благополуччя тварин, за охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон.

Головне управління має право:

- здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону;

- вимагати відповідно до закону від суб'єктів господарювання усунення виявлених порушень;

- вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до ст. 2, 4, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до вимог частини 7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис, згідно частини 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає' застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю), згідно частини 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Відповідно до підпунктів 1), 12) пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 №209, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2017 р. за № 604/30472 головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме:

1) у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів: забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю), державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров'я та благополуччя тварин, за охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон;

проведенням суб'єктами господарювання дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу тварин, харчових продуктів, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування;

2) відповідно до покладених на нього завдань:

вживає у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом;

застосовує фінансові санкції до суб'єктів господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення;

у межах повноважень, передбачених законом, складає протоколи та розглядає справи про порушення законодавства у відповідній сфері;

обмежує, забороняє або припиняє відповідно до нормативно-правових актів України господарську діяльність юридичних та фізичних осіб, звертається у порядку та строки, встановлені законом, до суду, обмежує ввезення (пересилання) вантажів, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України, затримує вантажі, визначає шляхи поводження з вантажами, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, відповідно до Законів України "Про ветеринарну медицину" та "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров'я та благополуччя тварин";

Підпунктом 11 пункту 6 зазначеного Положення передбачено, що Головне управління має право: вимагати відповідно до закону від суб'єктів господарювання усунення виявлених порушень.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх. перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами, розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів для усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертаючись до відповідача із заявою від 05.06.2018, в якій просив провести перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача та вжити відповідних заходів до припинення порушень.

За цим зверненням відповідачем було проведено обстеження господарського приміщення, яке належить ОСОБА_1, за наслідками якого, посадові особи відповідача констатували ряд порушень норм чинного законодавства у сфері дотримання ветеринарно-санітарних вимог.

Згідно повідомлення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №02.03-34/6822 від 03.07.2018 року, яке отримав позивач, станом на 19.06.2018року громадянка ОСОБА_1 утримує 21 - гол. ВРХ, 17 - свиней, 1 - кінь, 2 - овець, 6 - курей.

При проведені ОСОБА_1 господарської діяльності не забезпечений закритий режим роботи, територія не огороджена, є можливість проникнення диких, домашніх тварин та сторонніх осіб. При в'їзді на територію та вході в приміщення відсутні дезбар'єр та дезкилимки. Відсутні миючі, дезинфікуючі засоби, спецодяг, пральна машинка. Корми для годівлі свиней не піддаються термічній обробці. В приміщенні не проводиться профілактична дезінфекція. Гній та стічні води концентруються на території біля приміщення на відстані 40-50 м. Власником господарства не забезпечене відповідні ветеринарно-санітарні вимоги.

Згідно пункту 5, розділу 11 Заходи з профілактики та попередження занесення збудника АЧС, "Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней", затвердженої наказом Мінагрополітики та продовольства України 07.03.2017 МІ 11, усі господарства, незалежно від форми власності, зобов'язані дотримуватися вимог закритого режиму роботи.

Встановивши вказані порушення, відповідач не вчинив жодних дії та не прийняв жодного рішення у спосіб та порядок визначений Положенням про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, 12 квітня 2017 року №209 та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про те, що норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не поширюються на ОСОБА_1, - оскільки остання займається особистим селянським господарством, виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство», особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 займається особистим селянським господарством, що підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, справа №585/2844/17.

Окрім того, відповідач у відповіді на заяву позивача зазначив, що тваринницьке приміщення за адресою: с. Герасимівка, 1-й провулок Герасимівський, 7, яке належить ОСОБА_1 - має статус особистого селянського господарства.

Таким чином, колегія суддів, дійшла висновку, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 є суб'єктом господарської діяльності відповідно до ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство», а доводи відповідача безпідставними.

Доводи відповідача у вищевказаній відповіді на неможливість зобов'язати ОСОБА_1 у найкоротші терміни реалізувати поголів'я без рішення суду з посиланням на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, у справі №585/2844/17, є безпідставним, оскільки предметом розгляду вказаної справи не було реалізація владних управлінських функцій відповідача, наданих йому з метою контролю дотримання ветеринарно-санітарних вимог.

Цих же підстав колегія суддів відхиляє аналогічні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області заходів щодо припинення порушень за заявою ОСОБА_2 від 05.06.2018, порушило його права, з урахуванням вищезазначеної правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справі № 1840/3399/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційних скарг відповідача та ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року по справі № 1840/3399/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 04.03.2019 року