Справа № 2240/2348/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2348/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

05 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення йому дострокової пенсії за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-VI) з 17 квітня 2018 року, оформлену листом від 06 квітня 2018 року № 8317/03 та зобов'язати відповідача призначити йому дострокову пенсію за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-VI з 18 квітня 2018 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що допустимість реалізації права на отримання дострокової пенсії за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, не може ставитись в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 - дитини-інваліда 2 групи з дитинства.

19 березня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда.

Рішенням від 26 березня 2018 року № 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у призначенні дострокової пенсії.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області №8317/03 від 06 квітня 2018 року позивача повідомлено про те, що йому відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком у зв'язку з тим, що мати, ОСОБА_5, отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народили п'ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

При цьому, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не обмежує матір у праві на вибір іншого виду пенсії, а також не передбачає відсутність права батька дитини-інваліда з дитинства на цю дострокову пенсію у разі відмови матері від цієї пенсії на користь іншого виду дострокової пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який являється інвалідом ІІ групи з дитинства.

Висновком МСЕК від 14 травня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства довічно. Визначено, що ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду.

Дружині позивача - ОСОБА_5, за її заявою, призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи за загальним захворюванням.

Відповідач не надав доказів, що ним повідомлялась ОСОБА_5, що вона має право вибору пенсії.

Своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_5 не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові - ОСОБА_2, який здійснював виховання дитини з інвалідністю та на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах мав достатній для цього вік і страховий стаж.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком, як батьку дитини-інваліда, є протиправними і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови задоволення адміністративного позову.

Частинами 1 та 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 2466 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення ОСОБА_2 дострокової пенсії з віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліди до шестирічного віку відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 17 квітня 2018 року, оформлену листом № 8317/03 від 06 квітня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_6 дострокову пенсію за віком, як батькові дитини-інваліда, здійснював виховання дитини-інваліди до шестирічного віку відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 18 квітня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області понесені судові витрати в сумі 2466 грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.