Справа № 815/4063/15
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2019 року

Київ

справа №815/4063/15

адміністративне провадження №К/9901/14118/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко Олени Федорівни, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко Олени Федорівни (далі - відповідач 1), Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправними дій державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Саченко О.Ф. щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна - дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2013 року НОМЕР_2, індексний номер 154305 на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського управління юстиції в Одеській області про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 26 січня 2013 року № 136894 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна: дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25 січня 2013 року Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області отримано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності - приватна, будинок відпочинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши вказану заяву та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, державним реєстратором прав на нерухоме майно РС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області прийнято рішення № 136894 від 26 січня 2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Вказаним рішенням проведено державну реєстрацію права власності за формою власності - приватна, розмір частки: 1/1, на будинок відпочинку, що розташований: АДРЕСА_1, за суб'єктом:ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1.

На підставі вказаного рішення, 26 січня 2013 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3, індексний номер 154305, на будинок відпочинку за адресою: АДРЕСА_1.

На думку заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора вищезазначене рішення та свідоцтво про право власності є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки реєстрація права власності на дачний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 була здійснена без наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року в частині задоволення позовних вимог Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко Олени Федорівни, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача -ОСОБА_3, про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2013 року НОМЕР_4 індексний номер 154305 на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 - скасовано, а провадження у справі закрито.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна: будинок відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 було прийнято всупереч вимогам Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване таке майно, за третьою особою.

При цьому апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача та визнання таких дій відповідача протиправними та скасування прийнятого рішення виходив з того, що здійснення запиту для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав, які виникли до 01 січня 2013 року на об'єкт нерухомого майна є не правом, а обов'язком державного реєстратора, а його невиконання тягне за собою визнання державної реєстрації протиправною. Разом з тим, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що позовна вимога щодо скасування свідоцтва про право власності не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, у якому просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга подана 17 лютого 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження у справі № 815/4063/15, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року прийнято до свого провадження справу за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко Олени Федорівни, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року.

У касаційні скарзі скаржник зазначає, що даний спір має не публічний, а приватно-правовий характер, відтак його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому суди помилково розглянули даний спір в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України є підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France, заява № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 345, 346, 347, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради до Державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко Олени Федорівни, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко