Справа № 2240/3085/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3085/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

28 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників позивача і відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року (повний текст судового рішення складено 25.10.2018р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову в такій реєстрації №610780/39580763 від 13.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" №6 від 07.12.2017.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що товариство з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" на виконання умов договору поставки №06/12/17/-01 від 06.12.2017 видало податкову накладну №6 від 07.12.2017. Комісією Державної фіскальної служби України, рішенням №610780/39580763 від 13.03.2018 відмовлено в реєстрації зазначеної податкової накладної. Підставою відмови слугувало, надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства та/або останні не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову в такій реєстрації, №610780/39580763 від 13.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" №6 від 07.12.2017.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначене рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Техінвест Груп" (далі - ТОВ "Техінвест Груп") перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області та займається виробництвом інших готових металевих виробів та наданням інших індивідуальних послуг (код КВЕД 25.99).

Між ТОВ "Техінвест Груп" (постачальник) та ПП "Триком" (покупець) укладений договір поставки №06/12/17/-01 від 06.12.2017, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю обладнання для нанесення фарби на металеві вироби - порошкове фарбування (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти зазначений товар та оплатити його на умовах договору.

На виконання умов пункту 1.2 вказаного договору поставки сторонами погоджена специфікація №1 від 06.12.2017 щодо найменування, асортименту, кількості і ціни товару, яка є додатком до договору поставки.

Також у цій специфікації сторонами погоджено умови оплати товару, а саме: 90 % ціни товару на умовах передоплати та 10 % ціни товару протягом 5 днів з дня запуску обладнання покупцем.

Сторонами договору поставки досягнуто згоди про те, що доставка товару здійснюється за рахунок постачальника до складу покупця (м.Харків), на умовах DDP згідно із міжнародними з правилами використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі Інкотермс 2010.

06.12.2017 ТОВ "Техінвест Груп" оформило рахунок-фактуру №215 для оплати обладнання на загальну суму 493 734,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 82 289,00 грн.

ПП "Триком" здійснило оплату обладнання трьома окремими платежами, а саме:

- передоплата згідно із платіжним дорученням №2029 від 07.12.2017 на суму 246 867,00 грн.;

- передоплата згідно із платіжним дорученням №2063 від 09.01.2018 на суму 197 493,60 грн.;

- оплата згідно із платіжним дорученням №2193 від 04.05.2018 на суму 49 373,40 грн.

15.01.2018 позивачем було поставлено ПП "Триком" товар на загальну суму 493 734,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 82 289,00 грн.

На виконання умов вищевказаного договору ТОВ "Техінвест Груп" по факту першої події оформило в електронній формі податкові накладні, а саме:

- податкову накладну №6 від 07.12.2017 на загальну суму 246 867,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 41144,50 грн.;

- податкову накладну №6 від 09.01.2018 на загальну суму 197 493,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 32915,60 грн.;

- податкову накладну №10 від 15.01.2018 на загальну суму 49 373,40 грн., в тому числі податок на додану вартість 8 228,90 грн.

В подальшому податкові накладні №6 від 09.01.2018 на загальну суму 197 493,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 32915,60 грн. та №10 від 15.01.2018 на загальну суму 49 373,40 грн., в тому числі податок на додану вартість 8 228,90 грн. були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями №1 від 30.01.2018 (реєстраційний номер документа ) та №10 від 15.01.2018 (реєстраційний номер документа ), відповідно.

Разом з тим, реєстрацію податкової накладної №6 від 07.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, що підтверджується квитанцією №1 від 29.12.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної, реєстраційний номер документа .

Виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8514. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів.

Відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України та підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 06.03.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено.

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняте рішення №610780/39580763 від 13.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

21.03.2018 позивач оскаржив вказане рішення в адміністративному порядку до комісії з питань розгляду скарг ДФС України.

28.03.2018 комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення №29645/39580763, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що прийняте комісією ДФС України рішення №610780/39580763 від 13.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальне твердження, що причиною його прийняття є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. В указаному рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, або, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На підтвердження реальності здійснених позивачем господарських операцій, останнім суду надана фінансово-господарська документація.

Беручи до уваги наявність передбачених законодавством документів, які свідчили про реальність проведення ТОВ "Техінвест Груп" господарських операцій, суд дійшов висновку, що уповноважений контролюючий орган не мав правових підстав для відмови у реєстрації першої податкової накладної №6 від 07.12.2017 при тому, що наступні дві податкові накладні (№6 від 09.01.2018 та №10 від 15.01.2018) були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін та прийнятому оскарженому рішенню, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу встановлюється Податковим кодексом України (надалі - ПК України), який є спеціальним законом з питань оподаткування.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 p.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13 червня 2017 року міститься визначення таких критеріїв (Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями):

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Таким чином, визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику, прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України №567 від 13 червня 2017 року "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Згідно з пунктом 1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у квитанції №1 від 29.12.2017, відповідачем не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29 березня 2017 року (далі - Постанова №190) визначено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп."в" пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування визначені абзацом 2 Постанови №190, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд дійшов вірного висновку, що прийняте комісією ДФС України оскаржуване позивачем рішення №610780/39580763 від 13.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальне твердження, що причиною його прийняття є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

У вказаному рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, або, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

В ході судового розгляду, позивачем документально підтверджено реальність здійснених ним господарських операцій про що суд першої інстанції навів в оскарженому рішенні відповідні доводи.

Таким чином, виходячи з наявності передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність проведення ТОВ "Техінвест Груп" господарських операцій, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків, що контролюючий орган не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №6 від 07.12.2017, а тому, правомірно визнав рішення комісії ДФС №610780/39580763 від 13.03.2018 протиправним, скасувавши останне.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.