Справа № 0840/3980/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3980/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року (суддя Татаринов Д.В.) по справі №0840/3980/18 за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4-4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії".

- зобов'язати Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4-4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, починаючи з 15 червня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що після призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він перебував на обліку у відповідача та продовжував працювати. З 18 травня 2018 року позивач набув право пенсію за віком у відповідності до Закону України "Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і 15 червня 2018 року звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про визначення позивачу пенсії за віком. Відповідачем надано відповідь в якій зазначено, що відповідачем позивача переведено з пенсії, призначеної у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії". Позивач вважав, що перерахунок пенсії відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, а вперше просив

призначити пенсію за іншим Законом, котрий передбачає інші умови та підстави призначення пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач реалізував своє право виходу на пенсію, а саме отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", то відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком у відповідності до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з чим відповідачем правомірно переведено позивача на пенсію за віком та здійснено розрахунок такої пенсії з урахуванням положень частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, які зазначені у позові. Заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що пенсія за вислугу років, яка призначається на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пенсія за віком, яка призначається на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є різними видами пенсійного забезпечення та призначаються за вибором особи. Оскільки, позивач набув право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виявив бажання на її призначення, шляхом подання відповідної заяви до пенсійного органу, то відповідач неправомірно відмовив йому саме у призначенні такої пенсії із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обгрунтованість.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

15 червня 2018 року позивач звернувся до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 15.06.2018р. позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в порядку, передбаченому ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 15 серпня 2018 року до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2017 роки, тобто (5377,90 грн.).

Відповідач своїм листом від 13 вересня 2018 року № 264/В-1 повідомив, що у зв'язку з переведенням позивача із одного виду пенсії на інший, розрахунок пенсії за віком здійснено в порядку, передбаченому ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Не погодившись з таким розрахунком пенсії за віком, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону (у редакції Закону України від 08.07.2011 р. №3668-VI) встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак позивачу було призначено іншу пенсію за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

За таких обставин, відповідач безпідставно застосував у спірних правовідносинах переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року, 02.12.2015 року (справи № 21-612а14, № 193/1029/14-а).

11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до положень пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Згідно з абзацом 2 пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, оскільки позивачу вперше призначена пенсія за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 15.06.2018р., то він має право на розрахунок пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV (із змінами внесеними Законом № 2148-VIII) із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Посилання суду першої інстанції на правові позиції, які висловлені Верховним Судом у справах №336/613/16-а (2-а/336/76/2016), №336/4385/17 (К/9901/2275/18), є безпідставним з огляду на наступне.

Так, спір, який розглядався Верховним Судом у межах справи №336/613/16-а (2-а/336/76/2016), стосувався права особи на призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за умови того, що раніш їй була призначена пенсія за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку, Верховний Суд виходив з того, що вказаній особі вже був призначений той вид пенсії (пенсія за віком), який вона знову просить призначити.

Спір, який розглядався Верховним Судом у межах справи №336/4385/17 (К/9901/2275/18), стосувався права на особи на призначення пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку із більш пізнім виходом на пенсію. Тобто, правовідносини, які розглядалися Верховним Судом, не є тотожними правовідносинам у цій справі, оскільки позивачем не ставилося питання про наявність у нього права на призначення пенсії за віком з підвищенням у відповідності до положень ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

У зв'язку із задоволенням позову, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого за подання позову, у розмірі 704,80грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по справі №0840/3980/18 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4-4 Закону України України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами внесеними Законом № 2148-VIII).

Зобов'язати Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4-4 Закону України Закону України України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами внесеними Законом № 2148-VIII) із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, починаючи з 15 червня 2018 року.

Стягнути за користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати у розмірі 704,80грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 07.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк