Справа № 360/4018/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4018/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1, довіреність від 07.02.2019 № 1256/9/12-32-10-00-29;

представника відповідача не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Рубіжнянського казенного хімічного заводу «Зоря» про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 Головне управління ДФС у Луганській області (далі позивач, ГУ ДФС у Луганській області) звернулося до суду з позовом до Рубіжнянського казенного хімічного заводу «Зоря» (далі відповідач, РКХЗ «Зоря») про стягнення коштів за податковим боргом, в обґрунтування якого позивач послався на таке.

РКХЗ «Зоря» є казенним підприємством, перебуває за основним місцем обліку в Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області з 24.12.1991, є платником частини чистого прибутку (доходу). Відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями регулюється статтею 111 Закону України від 21.09.2006 № 185-V «Про управління обєктами державної власності», у відповідності до якої державні унітарні підприємства та їх обєднання зобовязані спрямовувати частину чистого прибутку до Державного бюджету України у порядку, визначеному КМУ.

Частина чистого прибутку визначається за результатами фінансово господарської діяльності та розраховується за правилами бухгалтерського обліку. Нормативно правовими актами з питань бухгалтерського обліку покладено на субєктів господарювання обовязок щодо формування та подання фінансової звітності за результатами квартального та річного звітного періоду.

Частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком за результатами квартальної фінансово господарської діяльності. Таким чином, і розрахунок такого платежу платник зобовязаний здійснювати за результатами квартального звітного періоду. Тобто базовим звітним періодом для нарахування і сплати цього платежу є календарний квартал.

З посиланням на наказ ДПА України від 16.05.2011 № 285, пункт 46.2 статті 46, пункт 1374 статті 137 Податкового кодексу України, позивач зазначив, що ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку податкової звітності частини чистого прибутку (доходу) по коду платежу 21010100 за період: перший квартал 2014 року, 2014 рік, І квартал 2015 року, 2015 рік, 2016 рік, та податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, за результатами якої встановлено порушення термінів надання податкової звітності та складено акт від 10.04.2017 № 141/12-32-12-04/14308351, який вручено платнику 12.04.2017.

На підставі акта прийнято податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 за порушення пункту 49.18 статті 49 та пункту 49.18.2 статті 49 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на суму 680,00 грн. Податкове повідомлення -рішення вручено платнику 05.05.2017, не оскаржено станом на 29.11.2018.

З посиланням на підпункти 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, статтю 59, 95, 129, пункти 131.1, 131.2 статті 131 Податкового кодексу України, позивач просив суд стягнути з РКХЗ «Зоря» кошти за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника, у загальній сумі 159317,18 грн, в тому числі 158637,18 грн пені та 680,00 грн штрафних санкцій, за платежем «частина чистого прибутку (доходу)» на користь Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 04.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (арк.спр. 1-2).

Ухвалою суду від 21.01.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (арк.спр. 106).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, відповіді на відзив від 28.12.2018 (арк.спр. 66-67) та додаткових поясненнях від 28.02.2019 (арк.спр. 147).

Так, зазначила, що станом на 28.08.2018 у підприємства з платежу частина чистого прибутку (код БК 21010100) обліковувалась заборгованість в сумі 3 714 813,25 грн. До зазначеної суми боргу входить сума позовних вимог в розмірі 159 317,18 грн, яка складається зі штрафних санкцій в сумі 690 грн, нарахованих платнику за податковим повідомленням рішенням форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 за порушення термінів подання податкової звітності та нарахованої пені в розмірі 158 637,18 грн, п.п.129.1.3 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Податковий борг виник у звязку з несплатою РКХЗ «Зоря» самостійно визначених податкових зобовязань з розрахунку частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями від 12.05.2014 № НОМЕР_2 на суму 4193046,00 грн.

Відповідно до даних АТС «Податковий блок» позивачем подано до Рубіжанської ОДПІ розрахунок частини чистого прибутку за перший квартал 2014 року від 12.05.2014 за № НОМЕР_2 в розмірі 4193046,00 грн, який станом на 21.08.2018 підприємством не сплачений. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 по справі № 812/3503/14 стягнуто кошти з РКХЗ «Зоря» за податковим боргом, що підлягає сплаті до державного бюджету з банківських рахунків. Таким чином, сума боргу в розмірі 4193046,00 грн визнана судом податковим боргом, що надає підстави для нарахування пені відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України за несвоєчасне його погашення, та можливість вжиття заходів зі стягнення такого податкового боргу.

Крім того, 12.05.2017 відповідачем сплачено узгоджену суму штрафних санкцій в розмірі 680,00 грн у відповідності до наказу Мінфіну від 05.09.2016 № 811 за кодом платежу 130. Але відповідачем не враховано, що п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Відповідно до даних АТС «Податковий блок» РКХЗ «Зоря» дійсно 12.05.2017 було здійснено платіж в розмірі 680,00 грн по платежу частина чистого прибутку (код БК 21010100), який в свою чергу було зараховано в рахунок погашення податкового боргу з урахуванням календарної черговості його виникнення, що відповідає п.89.7 ст. 87 Податкового кодексу України.

Також представник позивача зазначила, що у запереченнях відповідач послався на те, що ГУ ДФС у Луганській області при складанні позовної заяви про стягнення грошових коштів за податковим боргом не було враховано рішення ДФС України від 03.07.2017 № 14269/6/99-99-11-03-01-25, відповідно до якого податкове повідомлення рішення від 03.05.2017 за № НОМЕР_3 на суму 394 770,62 грн скасовано. Відповідно до даних ІТС «Податковий блок» враховано рішення ДФС України від 03.07.2017 про скасування податкового повідомлення рішення від 03.05.2017 за № НОМЕР_3 та внесено відповідні коригування до інтегрованої картки платника за кодом БК 21010100.

Податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 на суму 680,00 грн в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалось та на даний час є узгодженим.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заяву від 28.02.2019 за вх. № 11032/2019 про розгляд справи без його участі (арк.спр. 145-146).

В ході підготовчого провадження відповідачем надано відзив від 21.12.2018 за вх. № 40935/2018 (арк.спр. 35-38) та заперечення на відповідь на відзив від 16.01.2019 за вх. № 2627/2019 (арк.спр. 79-82), в яких відповідач не визнає позовних вимог з таких підстав.

12.05.2014 РКХЗ «Зоря» до Рубіжанської ОДПІ подано розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету господарськими організаціями, державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями за І квартал 2014 року № , на підставі якого підприємство самостійно зазначило частину чистого прибутку, що підлягає обовязковій сплаті в бюджет в сумі 4193046,00 грн.

Згідно з податковим повідомленням рішенням форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 сплачено суму штрафної санкції 680,00 грн, проте позивачем цю суму не зараховано в сплату коду 130, віднесено на залишок непогашеної недоїмки у розмірі 680 грн платежу 21010100, при цьому складено «Розрахунок суми недоїмки по підприємству боржнику РКХЗ «Зоря» з частини чистого прибутку, документ згідно повідомлення рішення форми «ПС», № НОМЕР_1 від 03.05.2017 на залишок непогашеної недоїмки у сумі 680 грн».

Крім того, з питання сплати частини чистого прибутку підприємством було оскаржено безпідставні дії ДФС, внаслідок чого рішенням про результати розгляду скарги від 03.07.2017 № 14269/6/99-99-11-03-01-25 ДФС України скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Луганській області від 03.05.2017 № НОМЕР_3. Висновками цього рішення ДФС підтверджено, що відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями регулюється вимогами Закону України «Про управління обєктами державної власності» зі змінами. Тобто відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) та їх обєднаннями, який в обовязковому порядку підлягає сплаті до бюджету, однак не є податковим (грошовим) зобовязанням, а відтак і не є податковим боргом у визначенні кодексу, тому застосування штрафів за статтями 129, 131 ПКУ «За несвоєчасну сплату частини чистого прибутку (доходу)» є неправомірним.

ГУ ДФС у Луганській області на підставі постанови Луганського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 у справі № 812/3503/14308351 здійснює стягнення грошових коштів в рахунок сплати частини чистого прибутку. Але всупереч п.п.87.3.5 п.87.3 ст. 87 ПКУ ГУ ДФС у Луганській області намагається використати інший спосіб погашення (стягнення) коштів, при цьому не враховуючи те, що відповідно до частини девятої статті 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» майно, яке знаходиться на балансі державних підприємств, що включені до переліку підприємств, які не підлягають приватизації (у тому числі казенних підприємств) не може бути відчужене, і що до такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

На думку відповідача, відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) є платежем, який в обовязковому порядку підлягає сплаті до бюджету, але не є податковим (грошовим) зобовязанням, а відтак не є податковим боргом у визначенні Податкового кодексу України, тому нарахування пені у розмірі 158637,18 грн за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку (доходу) до бюджету із застосуванням статей 129, 131 ПКУ є неправомірним.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Рубіжнянський казенний хімічний завод «Зоря» (РКХЗ «Зоря») зареєстрований як юридична особа 14.11.1999, 26.04.2005, за № 1 390 120 0000 000086, перебуває на обліку як платник податків в Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 28.02.2019 за № НОМЕР_4 (арк.спр. 148-151), інформаційною довідкою про облікові дані платника податків (арк.спр. 7-8).

12.05.2014 РКХЗ «Зоря» до Рубіжанської ОДПІ подано розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету господарськими організаціями, державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями за І квартал 2014 року № , на підставі якого самостійно визначено частину чистого прибутку, що підлягає обовязковій сплаті в бюджет в сумі 4193046,00 грн. Зазначена обставина визнається сторонами.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 у справі № 812/3503/14 задоволено позовні вимоги ГУ ДФС у Луганській області, стягнуто кошти за податковим боргом з РКХЗ «Зоря», код 14308351, який має податковий борг з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету унітарними підприємствами та їх обєднаннями в сумі 4193046,00 грн з рахунків платника у банках, обслуговуючих цього платника податків (арк.спр. 70-73).

Згідно даних КП «ДСС» постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 у справі № 812/3503/14 набрала законної сили 06.06.2014.

Сума боргу 159 317,18 грн, про стягнення якої просить позивач, складається з пені в розмірі 158 317,18 грн та штрафної санкції в сумі 680,00 грн.

Так, пеня в розмірі 158 637,18 грн виникла у звязку з несплатою РКХЗ «Зоря» частини чистого прибутку на І квартал 2014 року та нараховувалась наступним чином:

- 26.12.2016 7040,84 грн на суму боргу 2786335,62 грн, за період з 21.05.2014 по 20.12.2016;

- 25.01.2017 8341,83 грн на суму боргу 2786335,62 грн за період з 21.05.2014 по 25.01.2017;

- 15.02.2017 2319,39 грн на суму боргу 2798103,62 грн за період з 21.05.2014 по 15.02.2017;

- 21.02.2017 6180,04 грн на суму боргу 2786335,62 грн за період з 21.05.2014 по 21.02.2017;

- 09.03.2017 2602,28 грн на суму боргу 2781437,62 грн за період з 21.05.2014 по 09.03.2017;

- 15.03.2017 4209,00 грн на суму боргу 2789753,62 грн за період з 21.05.2014 по 15.03.2017;

- 22.03.2017 563,09 грн на суму боргу 2788703,62 грн за період з 21.05.2014 по 22.03.2017;

- 27.03.2017 1275,93 грн на суму боргу 2786332,87 грн за період з 21.05.2014 по 27.03.2017;

- 05.04.2017 2625,92 грн на суму боргу 2781484,87 грн за період з 21.05.2014 по 05.04.2017;

- 06.04.2017 6155,33 грн на суму боргу 2770128,87 грн за період з 21.05.2014 по 06.04.2017;

- 04.05.2017 6295,05 грн на суму боргу 2774932,87 грн за період з 21.05.2014 по 04.05.2017;

- 12.05.2017 377,43 грн на суму боргу 2774252,87 грн за період з 21.05.2014 по 12.05.2017;

- 17.05.2017 2675,00 грн на суму боргу 3181103,49 грн за період з 21.05.2014 по 17.05.2017;

- 21.06.2017 9218,84 грн на суму боргу 2786332,87 грн за період з 21.05.2014 по 21.06.2017;

- 19.07.2017 9374,22 грн на суму боргу 2786332,87 грн за період з 21.05.2014 по 19.07.2017;

- 16.08.2017 9529,60 грн на суму боргу 2786332,87 грн за період з 21.05.2014 по 16.08.2017;

- 30.08.2017 9607,29 грн на суму боргу 2770128,87 грн за період з 21.05.2014 по 30.08.2017;

- 20.09.2017 9723,83 грн на суму боргу 2770128,87 грн за період з 21.05.2014 по 20.09.2017;

- 20.10.2017 4892,07 грн на суму боргу 2778317,84 грн за період з 21.05.2014 по 20.10.2017;

- 26.10.2017 1240,99 грн на суму боргу 2776291,46 грн за період з 21.05.2014 по 26.10.2017;

- 21.11.2017 13694,81 грн на суму боргу 2770479,26 грн за період з 21.05.2014 по 21.11.2017;

- 20.12.2017 10255,89 грн на суму боргу 2770479,26 грн за період з 21.05.2014 по 20.12.2017;

- 19.01.2018 5158,73 грн на суму боргу 2778683,26 грн за період з 21.05.2014 по 19.01.2018;

- 05.02.2018 2608,19 грн на суму боргу 2774683,26 грн за період з 21.05.2014 по 05.02.2018;

- 19.02.2018 2632,74 грн на суму боргу 2786885,26 грн за період з 21.05.2014 по 19.02.2018;

- 02.03.2018 2652,13 грн на суму боргу 2782885,26 грн за період з 21.05.2014 по 02.03.2018;

- 03.04.2018 3389,69 грн на суму боргу 2777885,26 грн за період з 21.05.2014 по 03.04.2018;

- 20.04.2018 685,86 грн на суму боргу 2776885,26 грн за період з 21.05.2014 по 20.04.2018;

- 03.05.2018 3459,55 грн на суму боргу 2771885,26 грн за період з 21.05.2014 по 03.05.2018;

- 25.05.2018 702,16 грн на суму боргу 2770885,26 грн за період з 21.05.2014 по 25.05.2018;

- 04.06.2018 3534,07 грн на суму боргу 2765885,26 грн за період з 21.05.2014 по 04.06.2018;

- 21.06.2018 1272,22 грн на суму боргу 2764105,26 грн за період з 21.05.2014 по 21.06.2018;

- 06.07.2018 3608,59 грн на суму боргу 2759105,26 грн за період з 21.05.2014 по 06.07.2018;

- 02.08.2018 734,58 грн на суму боргу 2758105,26 грн за період з 21.05.2014 по 02.08.2018

Зазначені обставини підтверджуються інтегрованою карткою платника частини чистого прибутку РКХЗ «Зоря» (арк.спр. 14-19, 135-138), витягом за формою «Історія недоїмок» станом на 21.08.2018 (арк.спр. 13), розрахунком пені з частини чистого прибутку (арк.спр. 11-12),

Також, на підставі акта від 10.04.2017 № 141/12-32-12-04/14308351 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями РКХЗ «Зоря» за І квартал 2014 року, 2014 рік, І квартал 2015 року, 2015 рік, 2016 рік та податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік» (арк.спр. 25-26) Головним управлінням ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення рішення від 03.05.2017 № НОМЕР_1, яким до РКХЗ «Зоря» на підставі п.п.54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 680,00 грн за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх обєднань», код платежу 21010100 (арк.спр. 20-21).

З розрахунку штрафної санкції, який є додатком до податкового повідомлення рішення форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1, сума штрафної санкції складається сум штрафу за неподання звітності або несвоєчасне подання звітності розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями за 2014 рік 170 грн, за І квартал 2015 року 170 грн, за 2015 рік 170 грн, за 2016 рік 170 грн, всього 680 грн (арк.спр. 21).

Податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 отримано відповідачем 05.05.2017 (арк.спр. 22), не оскаржене та є узгодженим, що не заперечується відповідачем.

ГУ ДФС у Луганській області сформована та направлена відповідачу податкова вимога форми «Ю» від 29.10.2012 № 40, яку було вручено уповноваженому представнику відповідача 29.10.2012 (арк. спр. 9), і яка станом на теперішній час є дійсною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтями 9 та 10 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів, у якому відсутній такий податок (збір) як частина чистого прибутку (доходу).

Абзацом першим частини пятої статті 11 Закону України від 21.09.2006 № 185-V «Про управління обєктами державної власності» (далі Закон № 185) встановлено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобовязана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно із абзацами четвертим сьомим частини пятої статті 11 Закону № 185 господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

Враховуючи нормативні визначення понять (грошове зобовязання, податкове зобовязання), частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм Податкового кодексу України. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків.

При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу, що не звільняє платника від обовязку, встановленого статтею 11 Закону № 185, щодо сплати частини чистого прибутку.

Правовий висновок щодо правової природи такого платежу як частина чистого прибутку, та щодо невіднесення його до податкових платежів у розумінні Податкового кодексу України, зроблено Верховним Судом у постанові від 01.08.2018 у справі № 826/19797/16.

Також суд зазначає, що безпосередньо ДФС України при розгляді скарги РКХЗ «Зоря» на інше податкове повідомлення рішення за платежем «частина чистого прибутку» прийнято рішення від 03.07.2017 № 14269/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, яким скаргу задоволено, а податкове повідомлення рішення скасовано, з обґрунтуванням, що відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») є платежем, який в обовязковому порядку підлягає сплаті до бюджету, однак не є податковим (грошовим) зобовязанням, а відтак і не є податковим боргом у визначенні Кодексу, тому застосування штрафних санкцій згідно з п.126.1 ст. 126 Кодексу за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку (доходу) є неправомірним (арк.спр. 55-56).

Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, однак, згідно із підпунктом 19-1.1.45 цієї статті вони звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством, а законом не передбачено право контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, звертатися до суду щодо стягнення сум штрафних санкцій та пені, що виникли у звязку з несплатою підприємством частини чистого прибутку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач не має права звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму, що не є податковим боргом або його частиною, і тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобовязаний оцінити, виконуючи свої зобовязання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) до Рубіжнянського казенного хімічного заводу «Зоря» (, місцезнаходження: 93001, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Заводська, буд. 1) про стягнення коштів за податковим боргом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 05 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_2