Справа № 522/11262/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 522/11262/16-а

провадження № К/9901/18884/18, К/9901/18886/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 522/11262/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Федусика А. Г., Шевчук О. А., Зуєвої Л. Є.) від 18 січня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не вчинення дій з подальшого підвищення ОСОБА_2 пенсії, шляхом здійснення її перерахунку з 19 травня 2016 року, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги на оздоровлення у загальному розмірі - 10918,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі - 7279,20 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі - 52774,20 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі - 40015,68 грн., святкової премії у загальному розмірі - 993 грн., індексації грошового забезпечення у загальному розмірі - 2197,76 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не вчинення дій з виплати ОСОБА_2 пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з 01 червня 2015 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги на оздоровлення у загальному розмірі - 10918,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі - 7279,20 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі - 52774,20 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі - 40015,68 грн., святкової премії у загальному розмірі - 993 грн., індексації грошового забезпечення у загальному розмірі - 2197,76 грн.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії з подальшого підвищення ОСОБА_2 пенсії, шляхом здійснення її перерахунку та виплати, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з 01 червня 2015 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги на оздоровлення у загальному розмірі - 10918,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі - 7279,20 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі - 52774,20 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі - 40015,68 грн., святкової премії у загальному розмірі - 993 грн., індексації грошового забезпечення у загальному розмірі - 2197,76 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що при обчисленні розміру пенсії, яка йому виплачується, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці служби підряд перед звільненням, зазначені вище суми додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

3. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не вчинення дій з подальшого підвищення ОСОБА_2 пенсії шляхом здійснення її перерахунку з 19 травня 2016 року, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40015,68 грн.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не вчинення дій з виплати ОСОБА_2 пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з 01 червня 2015 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40015,68 грн.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 червня 2015 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, в тому числі за минулий час, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40015,68 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 13 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 10 лютого 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, і залишити в силі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2016 року.

7. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 13 та 14 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаними касаційними скаргами.

8. 13 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні цієї касаційної скарги.

9. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 08 лютого 2018 року касаційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2019 року вказані касаційні скарги об'єднано в одне провадження, а справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

13. Станом на 06 березня 2019 року заперечення або відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером Збройних Сил України та з березня 2015 року знаходиться на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, де отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

15. З 01 травня 2015 року позивач отримує пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, а також процентної набавки за вислугу років у розмірі 40 % у загальному розмірі 4069,20 грн., що підтверджується розрахунком пенсії, наявним у матеріалах справи.

16. 19 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, з включенням до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія відповідних сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, щомісячної додаткової грошової винагороди, святкової премії, індексації грошового забезпечення.

17. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31 травня 2016 року № 641/Р-11 позивачеві в проведенні вказаного перерахунку було відмовлено. Вказана відмова обґрунтована тим, що ст. 43 Закону № 2262-XII не передбачено можливості врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії таких видів грошового забезпечення як: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, святкова премія, щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення.

18. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільнені з військової служби, додаткова грошова винагорода, святкові премії та індексація грошового забезпечення, не входять до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

20. В обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що Законом № 2262-ХІІ встановлено виключний перелік додаткових видів грошового забезпечення, введення яких, є підставою для зміни грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку пенсії, яким зазначені вище виплати не передбачені.

21. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд, з посиланням на п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова КМУ № 393), зазначив, що додаткова грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

22. Водночас, як було встановлено судом апеляційної інстанції, з довідки про види грошового забезпечення від 29 березня 2016 року № 222, яка видана позивачу, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка складає 40015,68 грн., включена до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

23. У зв'язку з наведеним, апеляційний суд, дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

24. Водночас, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо неможливості включення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, святкової премії та одноразової грошової допомоги при звільненні в суму грошового забезпечення для обчислення пенсії.

25. Такий висновок апеляційного суду обґрунтовано тим, що такі виплати, як і грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, святкова премія, є одноразовими, не мають систематичного характеру, а тому не входять до грошового забезпечення при призначенні пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

А. Доводи касаційної скарги ОСОБА_2

26. У касаційній скарзі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, ОСОБА_2 зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував висновки Верховного Суду України, висловлені у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15.

27. Також скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не відповідає судовій практиці Вищого адміністративного суду України, визначеній в ухвалах від 05 квітня 2016 року (справа № 642/3521/15-а), від 12 травня 2016 року (справа № 639/3348/15-а), від 07 червня 2016 року (справа № 753/20538/15-а) та від 12 грудня 2016 року (справа № 806/745/16).

В. Доводи касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

28. У касаційній скарзі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що апеляційним судом у вказаній постанові зроблено помилковий висновок щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії, щомісячної грошової винагороди.

29. В обґрунтування вказаного скаржник зазначає, що п. 7 Постанови КМУ № 393 визначено вичерпний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, до якого щомісячна додаткова грошова винагорода не віднесена.

30. Скаржник зазначає, що вказана винагорода має тимчасовий характер, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, вона не включається до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби, а тому не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

32. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

33. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

34. Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

35. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

36. Водночас, за Законом № 2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

37. Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

38. Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

39. Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

40. Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

41. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

42. Відтак, оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, святкова премія та одноразова грошова допомога при звільненні, не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат.

43. Отже, правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обчислюється пенсія, зазначених вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

44. Водночас, за зазначеного правового регулювання спірних правовідносин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що отримувана ОСОБА_2 згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 29 березня 2016 року № 222 щомісячна додаткова грошова винагорода (40015,68 грн.), з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу у березні 2015 року пенсії підлягає перерахунку.

45. Щодо посилання позивача у касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, яка полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду відступила від цього висновку, про що зазначено в її постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

46. Безпідставними є також посилання позивача у касаційній скарзі на рішення Вищого адміністративного суду України, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновки цього суду, висловлені у вказаних судових рішеннях щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, не створюють обов'язку для врахування цих висновків судами при вирішенні інших подібних справ. Провідна роль у забезпеченні єдності судової практики належить Верховному Суду.

47. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

48. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

50. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

51. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі № 522/11262/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді Я. О. Берназюк

В. М. Кравчук