Справа № 159/70/19
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/70/19
Провадження № 2-а/159/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 полку №2 УПП в м.Києві ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №3 полку №2 УПП в м.Києві ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2018 року. Дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови позивач вважає неправомірними, а оскаржувану постанову незаконною, та такою, що винесена без дотримання процесуального та матеріального права, без доказів вчинення ним вказаного вище правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова суперечить ст. ст. 251, 252 КУпАП. Позивач вказує, що дійсно 25.12.2018 року о 17.13 годині він керував автомобілем та перевозив великогабаритний вантаж та рух транспортним засобом здійснював відповідно до ПДР України, окрім цього, він мав при собі дозвіл на перевезення такого вантажу. Покликаючись на п. 22.5 ПДР України, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.01 р. № 30, ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" позивач зазначає, що рухався згідно з дозволом та жодних ПДР України не порушував. Також зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснення, не містить вона посилання на докази, будь-якими доказами вина його у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність, а тому оцінка доказів відповідачем не проводилась. За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2018 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

15.02.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити повністю.

Відповідач інспектор Гловацький О.В. у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на предявлений позов не подав.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №747084 від 25.12.2018 року ОСОБА_1 25 грудня 2018 року о 17 год. 13 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, на а/д М-01 Київ-Чернігів, та перевозив великогабаритний вантаж в ожеледицю, а також обігнав т/з, що рухався із швидкістю 30 км/год, чим порушив п.22.5 ПДР України. За вчинення даного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

В адміністративному позові позивач вказує, що рух ним здійснювався відповідно до Дозволу №596 НГ від 14.12.2018 року, який дозволяв рух великогабаритного транспортного засобу за вказаним у Дозволі маршрутом. Окрім цього, позивач вказує, що під час руху транспортним засобом по маршруту жодних погіршень погодних умов не було.

Із позовної заяви також убачається, що на момент складання відносно позивача оскаржуваної постанови від 25.12.2018 року останній мав при собі вищевказані документи, які надавали йому право здійснювати рух по визначеному маршруту транспортним засобом, і такі документи позивач надавав інспектору на підтвердження правомірності своїх дій, - однак, такі документи не були враховані відповідачем під час винесення постанови про адміністративне правопорушення та не обгрунтовано в постанові підстави неприйняття таких доказів.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву убачається, що останній позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем було порушено п.п.22.5 ПДР України.

Разом із тим, як убачається із Правил дорожнього руху України, зокрема із п.22.5, який як вказує відповідач було порушено позивачем, даний пункт правил не передбачає заборону рухатись великогабаритними транспортними засобами в ожеледицю, а також не передбачає заборону здійснювати такими транспортними засобами обгону автомобілів, що рухаються із швидкістю 30 км/год.

Обов'язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Викладене дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, а отже протиправною.

Для захисту позивача від необгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст.1,2,3,7, 245, 251, 280,287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії НК №747084 від 25.12.2018 року винесену інспектором роти №1 батальйону №3 полку №2 УПП в м.Києві ДПП ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.03.2019 року.

ГоловуючаОСОБА_3