Справа № 689/2557/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/2557/18

Головуючий у 1-й інстанції: Кульбаба А.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 9 грудня 2018 року серія ЕАВ № 784298.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що дії позивача були вчинені в стані крайньої необхідності, а саме з метою усунення виниклої небезпеки, яка в свою чергу становила загрозу для учасників дорожнього руху, і не могла бути усунута іншими засобами.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що водій був зобов'язаний завчасно, та не менш як за 50-100 метрів подати сигнал відповідного покажчика повороту. Також вказав, що судом не з'ясовано особливості електроустаткування автомобіля позивача.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 9 грудня 2018 року інспектором патрульної поліції 1 батальйону 4-ї роти управління патрульної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 9 грудня 2018 року серія ЕАВ № 784298, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з вказаною постановою, 9 грудня 2018 року близько 13 год. 15 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Хмельницька 3, позивач керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_1, перед зупинкою не ввімкнув відповідний (правий) покажчик повороту, чим порушив пункт 9.2 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 784298, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 9.1 "а" ПДР України попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Відповідно до пункту 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.3 ПДР України визначено, що у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Згідно пунктом 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Отже, сигнали покажчиками повороту обов'язково повинні подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що позивач під час зупинки транспортного засобу та складання інспектором постанови не заперечував тієї обставини, що не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку і здійснюючи зупинку, не вказав відповідним покажчиком повороту припинення руху.

Також інспектором після зупинки транспортного засобу було неодноразово розяснено позивачу причину зупинки, пункти ПДР України, які порушені останнім при керуванні автомобілем, а також розяснені права (в тому числі на правову допомогу та надання пояснень), оголошено зміст постанови про адміністративне правопорушення та порядок її оскарження.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Будь-яких доводів або доказів протилежного для врахування їх при складанні інспектором постанови, позивачем надано не було.

Також колегія суддів звертає увагу, що у разі виявлення несправності автомобіля під час руху водій мав би розпочати маневр гальмування, однак з відеозапису встановлено, що сигнали гальмування вмикаються безпосередньо вже на перехресті з круговим рухом, після чого водій ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Крім того, з інструкції експлуатації автомобіля "Славута" вбачається, що у вказаному транспортному засобі наявний запобіжник, який одночасно відповідає за покажчики поворотів та аварійну світлову сигналізацію.

Висновок суду першої інстанції щодо несправності запобіжника колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в такому випадку аварійна світлова сигналізація також не працювала.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними і допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем ПДР України.

При цьому, всі інші доводи позивача у підтвердження неправомірності дій відповідача, спрямовані на уникнення відповідальності, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова відповідача, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки, порушено порядок розгляду справи та не надано йому права скористатись у повному обсязі правами передбаченими статтею 268 КУпАП, проте суд першої інстанції зазначив зовсім інші підстави позовних вимог, що на думку колегії суддів, є зміною їх змісту.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5