Справа № 260/1354/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1954/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, ухвалене суддею Шешеня О.М. у м. Львові о 10 год. 17 хв. у справі № 260/1354/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача начальник Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо ненадання відповіді ОСОБА_1 на інформаційний запит від 01.11.2018 року протиправною та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області надати ОСОБА_1 перші 10 сторінок документів на інформаційний запит про отримання доступу до публічної інформації від 01 листопада 2018 року безкоштовно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з письмовим інформаційним запитом в якому просив надіслати копії належно завірених документів, зокрема, копію листа відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Однак, відповідач листом № ПІ-117/1-373/0/63-18 від 07.11.2018 року відмовив у задоволенні запиту, оскільки інформація у виді запитуваних копій містить 11 сторінок, у зв'язку з чим слід відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк документів починаючи з першої сторінки по одинадцяту на загальну суму 40,92 грн. Проте, позивач наголошує, що дана відмова є протиправною з огляду на те, що перші десять сторінок запитуваної інформації згідно з вимогами чинного законодавства надаються безкоштовно.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, ОСОБА_1, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з мотивів аналогічних тим, які наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено те, що 01.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації (вхідний реєстраційний номер ПІ-117/1/4-18 від 01.11.2018 року) щодо надання належно завірених копій листа відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 18.09.2018 року № 1168/401-18-0.21 разом з додатками належними до нього.

За результатом розгляду запиту позивача від 01.11.2018 року, відповідач листом від 07.11.2018 року № ПІ-117/1-373/0/63-18 надав відповідь з додатком рахунку № 88 від 05.11.2018 року про необхідність здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, а саме, в сумі 40,92 грн. за виготовлення копій 11 сторінок.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що тлумачення правової норми, яка міститься в статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає оплату всіх аркушів починаючи з першого у випадку їх обсягу більше десяти аркушів. У ситуації, коли запитувач зобов'язаний оплатити витрати на копіювання та друк, його право отримати документи на запит може бути реалізоване лише після внесення ним плати.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

У відповідності статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

В статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що розпорядниками є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» під запитом на інформацію розуміється, прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строк розгляду запитів на інформацію: розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту; у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту; клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим; у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 1 статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно.

При цьому, відповідно до ч. 2 статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Згідно з ч. 3 статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

У відповідності до п. 3 ч. 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі якщо особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені частиною 2 статті 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком.

Механізм відшкодування запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) та її територіальними органами за запитом на інформацію визначено Порядком відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Держгеокадастр та його територіальні органи, який затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 20.12.2016 року за № 555 (далі - Порядок № 555).

Так, згідно з п. 4 Порядку № 555 відшкодування запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів здійснюється у разі виготовлення більш як 10 сторінок запитуваних документів, починаючи з першої сторінки, відповідно до розміру фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником якої є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи.

Отже, виходячи з наведеної вище норми Порядку № 555 прийнятого на виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі виготовлення більш як 10 сторінок запитуваних документів, відшкодування запитувачами інформації фактичних витрат на копіювання або друк документів здійснюється починаючи з першої сторінки, а тому не можна визнати обґрунтованими доводи позивача про обов'язок запитувача інформації здійснити відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів лише за кожну сторінку понад 10 починаючи з одинадцятої.

Розмір відшкодування фактичних витрат визначається відповідним структурним підрозділом з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності Держгеокадастру або його територіального органу.

Розмір витрат за копіювання документів формату А4 становить 0,1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року становить 3723 гривні.

Листом від 07.11.2018 року № ПІ-117/1-373/0/63-18 відповідач надіслав позивачеві рахунок для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, оскільки кількість аркушів документів, які запитуються становить одинадцять.

Відповідно до Рахунку № 88 від 05.11.2018 року послуга копіювання або друку документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) коштує за 1 сторінку 3,72 грн.

Загальна сума, яку повинен був сплатити запитувач публічної інформації становить 40,92 грн.

Відповідно до вказаного Порядку, інформація запитувачу надається впродовж трьох робочих днів після підтвердження оплати фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію. Відповідь на запит не надається у разі повної або часткової відмови запитувача інформації від оплати рахунка.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що з метою отримання певних документів як публічної інформації, запитувач публічної інформації зобов'язаний оплатити витрати на копіювання та друк документів у випадку коли кількість сторінок перевищує 10 починаючи з першої.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під предметом адміністративного позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу адміністративного позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову визначає сутність вимоги, з якої суд повинен дати відповідь у рішенні.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують, підтверджують необхідність, доцільність та можливість подання до адміністративного суду такого позову; це факти, які відповідно до матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем правовідносин та на обґрунтованість вимог позивача до відповідача, пов'язаних з цими відносинами.

У найбільш широкому змісті підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До цих обставин можна віднести такий юридичний факт або їх сукупність: 1) підтверджують наявність або відсутність спірних правовідносин між сторонами та наявність порушення прав, свобод та інтересів позивача; 2) підтверджують належність спірного права позивачу.

Проаналізувавши адміністративний позов, суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою цього адміністративного позову є наявність спірних відносин між сторонами з приводу надання публічної інформації, а саме копії належно завіреного листа відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 18.09.2018 року № 1168/401-18-0.21 з додатками. Як виявилось, кількість аркушів вказаного вище документа з додатками складає одинадцять, то відповідач запропонував позивачу відшкодувати витрати на друк та копіювання аркушів у кількості 11 сторінок. Оскільки позивач не погодився з пропозицією відшкодувати вартість витрат на друк та копіювання аркушів у кількості 11 сторінок подав цей позов та обґрунтував його тим, що згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» необхідність відшкодувати вартість витрати на друк та копіювання виникає в тому випадку, коли кількість аркушів перевищує десять починаючи з одинадцятого.

Проте, предметом позову, на відміну від іншої, є матеріально-правова вимога про зобов'язання відповідача надати перші десять сторінок документів на інформаційний запит про отримання доступу до публічної інформації від 01.11.2018 року безкоштовно. Таким чином, на думку апеляційного суду, підстави позову та одна з його вимог, яка складає предмет позову не узгоджуються між собою, так як з приводу надання перших десяти сторінок документів між позивачем та відповідачем не виникло спору.

Виходячи з наведеного, позивачем заявлено вимогу, яка не відповідає підставам адміністративного позову. В той же час вимога позивача про визнання бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 01.11.2019 року є необґрунтованою з врахуванням мотивів наведених вище.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року в справі № 260/1354/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Постанову виготовлено 06.03.2019 року