Справа № 521/13969/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р. Справа № 521/13969/18

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Коблова О. Д.

Час і місце ухвалення: 11:53 год., м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою в справі про порушення митних правил № 0632/50000/17 від 16 серпня 2017 року, винесеною в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС начальником управління протидії митних правопорушенням Фірсовим Р. В., громадянина України ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 442265,64 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після закінчення строків передбачених ст. 467 Митного кодексу України. При цьому апелянт зазначає, що матеріалами справи не підтверджено розрахунку належних до сплати митних платежів, а судом першої інстанції не взято до уваги того, що позивач постійно проживає на території Республіки Болгарія з 2013 року та про протоко про порушення митних правил та як наслідок і про оскаржувану постанову йому відомо не було.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.05.2017 приблизно о 20 годині 44 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Табаки» митного поста «Ізмаїльский» Одеської митниці ДФС прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, 1995 року виготовлення, країна реєстрації Болгарія, який прямував з України (м. Болград) до Болгарії (м. Софія) під керуванням громадянина ОСОБА_2. До митного оформлення громадянином ОСОБА_2 було надано наступні документи: паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_4, виданий 15.09.2015р. МВР Софія; реєстраційний паспорт автомобіля НОМЕР_5 від 18.02.2013 на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_2.

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 26.10.2016 №65/27/2134нт громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., має паспорт громадянина України НОМЕР_6, а також паспорти громадянина Болгарії НОМЕР_7 та НОМЕР_8, та фактично проживає на території України за адресою: АДРЕСА_1.

Так, в базі даних ПІК «Інспектор - 2006» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, встановлено, що громадянином ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України 04.06.2016 року о 21 годині 52 хвилин через відділ митного оформлення №3 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_9, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації Болгарія, використовуючи вищевказаний паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_10.

На підставі ст.ст. 459, 494 МК України працівником Одеської митниці ДФС у відношенні громадянина України ОСОБА_2 складено протокол про ПМП №0632/50000/17 від 27.05.2017 за ознаками ст.485 МК України.

В протоколі про порушення митних правил №0632/50000/17, зазначено, що розгляд справи відбудеться « 16» серпня 2017 року о "10" годині "00" хвилин за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, про що він розписався у вказаному протоколі.

16.08.2017 року було прийнято постанову у справі про ПМП №0632/50000/17.

Не погодившись з даною постановою, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення митних справи є правомірною, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до законодавства України, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 380 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ст.485 МК України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до відповідальності за адміністративне порушення передбачене ст. 485 МК України, а саме при переміщенні на митну територію України транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_9, країна реєстрації Болгарія з вчиненням протиправних дій, які призвели до звільнення від сплати митних платежів та накладено штраф 300 % несплаченої суми митних платежів.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що він постійно проживає на території Республіки Болгарія з 2013 року.

Так, згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

При цьому, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Як вбачається з положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 р. №201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, визначення резидентського статусу осіб та пропуск на митну територію України транспортних засобів, що ввозяться громадянами в режимі тимчасового ввезення, здійснюються за умови дотримання вимог зазначених актів законодавства.

Оскільки у позивача наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Болгарії, та він має постійне місце проживання на території України, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем під час розгляду справи, а саме не надано доказів постійного проживання на території Республіки Болгарія, то відповідно до норм чинного законодавства України, він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина - резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України, що передбачені чинним законодавством України, що вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що йому було не відомо про винесення постанови від 16.08.2017 року, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Щодо зазначення апелянтом, що матеріалами справи не підтверджено розрахунку належних до сплати митних платежів, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

В матеріалах справи наявна службова записка м/п «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС від 13.06.2017 №2248/15-70-68, на підставі якої визначено розмір несплачених митних платежів та адміністративного стягнення.

Так, з даної службової записки вбачається, що оцінку транспортного засобу проведено за наявною інформацією в мережі Інтернет та вказано Інтернет ресурс відповідно до якого проведено розрахунок, що допускається згідно вищезазначеної Методики.

При цьому, колегія суддів зазначає, що розрахунок митних платежів проводився з урахуванням визначених МК України норм, встановлених для митного режиму «тимчасове ввезення», шляхом проведення розрахунку всіх митних платежів, які відповідно до закону піддягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, за діючими ставками податків і зборів та згідно з офіційним курсом Нацбанку України.

В свою чергу, позивач, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав можливість надати митниці документ, який підтверджує митну вартість автомобіля. Однак, зазначених доказів ним надано не було.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення дотримання наказу Державної фіскальної служби України від 09.07.2015 №484 та Положень, якими затверджені функціональні повноваження посадових осіб структурних підрозділів митниці та забезпечення виконання функцій з питань, віднесених до компетенції структурних підрозділів митниці, у відповідності до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 07.08.2015 № 1827/15-70-25 обчислення належних до сплати митних платежів здійснюється безпосередньо посадовими особами митного поста.

Згідно Положень про митні пости, до основних завдань та функцій митних постів Одеської митниці ДФС серед іншого відносяться: справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених МК України, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; контроль правильності визначення митної вартості товарів.

При цьому колегія суддів зазначає, що нормативним актами на підставі яких проводився розрахунок платежів, а саме: ЗУ від 19.09.2013 року « Про митний тариф України», ЗУ « Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи ЗУ « Про податок на додану вартість» не встановлено жодних обмежень щодо неможливості визначення ввізного мита, акцизного збору та податку на додану вартість автомобіля який не відповідає екологічному стандарту "ЄВРО-4" або "ЄВРО-5"

Враховуючи викладене, 16.08.2017 при розгляді справи про порушення митних правил №0632/50000/17 суму накладеного на громадянина України ОСОБА_2 штрафу було встановлено відповідно до розрахунку платежів, згідно зі службовою запискою м/п «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС від 13.06.2017 №2248/15-70-68 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н НОМЕР_9, країна реєстрації Болгарія, на митну територію України громадянином-резидентом на підставі законодавства України, а отже встановлено, що підлягають сплаті митні платежі у розмірі 147 521,88 грн..

При цьому, оскільки позивач, маючи статус "громадянина-резидента", вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання паспортного документу громадянина Болгарії в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля в режимі "тимчасове ввезення", згідно положень ст.380 Митного кодексу України, в порядку передбаченому для «громадян-нерезидентів» то відповідно до ч.3 ст.380 МК України, позивачу необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі.

Отже, зазначені дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Вчинення правопорушення позивачем підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0632/50000/17 від 27.05.2017р., інформацією з листа Управління служби безпеки України в Одеській області від 26.10.2016 року.

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст. 485 Митного кодексу України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина Болгарії, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Щодо зазначення апелянтом того, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після закінчення строків його застосування передбачених ст. 467 Митного кодексу України, то колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що положення частини першої статті 467 МК України передбачають перелік триваючих порушень митних правил, який не є вичерпним.

Диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Втім, адміністративне стягнення за порушення митних правил у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. У даній справі, правопорушення вчинене позивачем, виявлено працівниками митного органу та оформлено протоколом № 0632/50000/17 від 27.05.2017р., а постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята 16.08.2017, що не порушує встановлені МК України строки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 05 березня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова