Справа № 808/587/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/587/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року

у справі № 808/587/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробний комплекс ЛТД»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробний комплекс ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 326 562,00 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 32 656,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем правомірно здійснене списання нестачі сировини, в межах переробки насіння соняшника, на підставі документа, складеного за формою та на підставі діючих, на момент складання, виробничих та складських норм, тобто здійснена операція вчинена в межах господарської діяльності позивача, а тому висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України є безпідставними, у зв'язку із чим у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Суд дійшов висновку, що позивач у відповідності до норм діючого податкового законодавства правомірно здійснив списання витрат у вигляді нестачі за рахунок норм природного убутку, що свідчить про відсутність його обов'язку здійснити корегування податкових зобов'язань.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідач наполягає на тому, що висновки, викладені в акті документальної планової виїзної перевірки від 10.11.2017 № 633/08-01-14-02/36020655, та податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2017 є обґрунтованими і відповідають вимогам чинного законодавства. Позивачем протиправно не здійснено коригування податкових зобов'язань при списані товарно-матеріальних цінностей за результатами взаємовідносин позивача з ТОВ «Агропроінвест 08» в межах переробки давальницької сировини, а наданий позивачем акт нестачі від 25.03.2015 складено в цілому за період проведення взаємовідносин без визначення причин встановленої нестачі та періоду їх виникнення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «М'ясопереробний комплекс ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт № 633/08-01-14-02/36020655 від 10.11.2017.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення з податку на додану вартість за червень 2017 року на загальну суму 326562,00 грн.

Суть виявлених порушень полягає в тому, що в результаті господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Агропроінвест 08» в межах договору на переробку давальницької сировини № М529 від 01.08.2014 позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 326562,00 грн. у зв'язку з відсутністю коригування податкових зобов'язань при списанні товарно-матеріальних цінностей, оскільки це є операція, що не є господарською діяльністю платника податку.

В межах виконання договору на переробку давальницької сировини, між сторонами договору підписаний акт-розрахунок від 25.03.2017, яким визначено результати перевірки операцій із зерном, відповідність кількісних і якісних облікових даних, втрат та кількості зерна і відходів, що підлягають поверненню.

Як зазначено відповідачем, вказаний акт від 25.03.2015 складено в цілому за підсумками взаємовідносин підприємств ТОВ «М'ясопереробний комплекс ЛТД» та ТОВ «Агропроінвест 08» по переробці давальницької сировини - соняшника без зазначення причин нестачі (в акті не зазначено за який саме період відбулось зменшення ваги)».

На підставі акту перевірки від 10.11.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2017, яким ТОВ «М'ясопереробний комплекс ЛТД» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 326 562,00 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 32 656,20 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції про протиправність означеного податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

За правилами абз.5 п. 198.3 ст. 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

В спірному випадку, в періоді, що перевірявся (01.01.2015 по 30.06.2017), позивач здійснював виробництво соняшникової олії нерафінованої, шроту соняшникового негранульованого, жмиха соняшникового, соєвої олії нерафінованої, шроту соєвого кормового, а також фузу, жмиха та відходів всіх категорій. Зазначене виробництво здійснювалось на олієпереробному заводі - виробничих потужностях ТОВ «Агропроінвест 08», що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, провулок Матросова, 22

Господарські зобов'язання між позивачем - власником сировини (соняшника, сої) та власником виробничих потужностей - ТОВ «Агропроінвест 08» існували на підставі договору на переробку давальницької сировини № М529 від 01.08.2014, за умовами якого ТОВ «Агропроінвест 08» (Виконавець) зобов'язується виготовляти з наданої ТОВ «М'ясопереробний комплекс ЛТД» (Замовником) давальницької сировини готову продукцію.

Умовами цього договору визначені вимоги до якісних показників давальницької сировини, яка передається виконавцю, вимоги до якісних показників готової продукції, яка приймається замовником, порядок передачі-приймання сировини та готової продукції між господарюючими суб'єктами, а також, порядок обліку сировини під час здійснення виробничого процесу.

Зокрема, якість сировини, яку замовник передає виконавцю на виготовлення продукції, повинна відповідати ДСТУ 4694:2006 «Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови», ДСТУ - 4964 «Соя. Технічні умови» (п. 2.2).

Договором також передбачено надання ТОВ «Агропроінвест 08» (Виконавцем) послуг по сушці та очищенню сировини при переданні сировини, якісні показники якого перевищують «базисні норми при закладанні в елеватор» (для соняшника - вологість не більше 8%, смітна домішка - не більше 3%, для соєвих бобів вологість - не більше 12 %, смітна домішка - не більше 2%) та підробіток сировини до норм, необхідних для випуску продукції із заявленими позивачем показниками (п. 2.3 договору).

Судом встановлено, сторонами не спростовано, що фактичний рух сировини на складському обліку ТОВ «Агропроінвест 08» підтверджено відомістю руху сировини по складу ТОВ «Агропроінвест 08», з якої вбачається прихід сировини (кількість, якісні показники), чистка, сушка сировини, списання сировини (передання сировини до переробки) та розрахунок убутку маси.

Між сторонами договору підписаний акт-розрахунок від 25.03.2017, яким визначено результати операцій із зерном, відповідність кількісних і якісних облікових даних, втрат та кількості зерна і відходів, що підлягають поверненню.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

В результаті дослідження вказаного акту-розрахунку від 25.03.2017 в контексті взаємовідносин, що склались між позивачем та його контрагентом за договором на переробку давальницької сировини № М529 від 01.08.2014, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вказаний акт-розрахунок є належним первинним документом, складеним за формою та на підставі діючих на момент складання виробничих та складських норм, на підставі якого відбулось списання нестачі сировини.

В договорі № М529 від 01.08.2014 визначено нормативні документи, якими регулюються норми природного убутку в даній галузі виробництва (приймання, зберігання та переробка зерна).

Так, відповідно до п. 2.5 договору Виконавець (ТОВ «Агропроінвест 08») при закінчені партії сировини приймає норми природного убутку згідно Інструкції № 661 про ведення обліку та оформлення операцій з зерном та продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємств, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики від 13.10.2008, використовує «Норми природного убутку зерна, продуктів його переробки, насіння трав, кормів трав'яних, штучно сушених, та насіння олійних культур при зберіганні на підприємствах системи міністерства хлібопродуктів СССР» затверджені Постановою №4 від 07.01.1986.

В свою чергу п.1.10 розділу V Інструкції № 661 передбачені наступні положення: - при видачі зерновим складом партії зерна виконуються такі організаційно-технологічні операції: готується акт-розрахунок, у якому проводяться розрахунки обсягу основного, побічних продуктів і відходів, що належать власнику, вираховуються втрати згідно з нормами і ставиться до відома власника зерна (представника власника); оформляється акт-розрахунок за фактичними показниками якості.

Додатком № 7 Інструкції № 661 затверджена форма акту розрахунку, яким розраховуються втрати та кількість зерна - убутку в масі за такими видами: а) за рахунок пониження вологості за формулою; б) убуток у масі від зниження смітної домішки зверх списаних за актами доробки цінних і непридатних відходів; в) природний убуток при зберіганні зерна.

Розділом VII «Оформлення зачистки зерна і продукції» Інструкції № 661 передбачено, що зачистка партій зерна і продукції проводиться комісією в складі керівника підприємства, начальника ВТЛ і головного бухгалтера за участю матеріально відповідальної особи і оформляється актом зачистки (п. 1.1.).

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що акт-розрахунок від 25.03.2017 складений у відповідності до вищезазначених нормативних документів і за своїм змістом відповідає встановленій формі, затвердженою Інструкцією № 661.

Як вбачається з акту-розрахунку від 25.03.2015, він містить конкретизовану розшифровку видів розміру убутку в масі:

а) за рахунок пониження вологості за формулою 0,4 % 249 0017 кг.

б) убуток у масі від зниження смітної домішки зверх списаних за актами доробки цінних і непридатних відходів (не повинні перевищувати 0,2 %): 0,03 %, 18 676 кг;

в) природний убуток при зберіганні зерна, 0,051 %, 31 597 кг.

Пунктом 1.12 розділу VII Інструкції № 661 визначені формули, за якими вираховуються убуток у масі, що є обґрунтованістю зміни маси зерна і продукції залежно від зміни їх якості.

Розраховані за формулами в акті-розрахунку кількісні показники не перевищують встановлених Інструкцією № 661 норм, а саме: убуток у масі від зниження смітної домішки не повинен перевищувати 0,2 %, фактичні показники склали - 0,03 % (18 676кг).

Наведеною вище Постановою № 4 затверджені норми природного убутку зерна при зберіганні. В примітках зазначеної інструкція визначено, що зазначені норми природного убутку застосовуються як контрольні та граничні в тих випадках, коли при інвентаризації або перевірці фактичної наявності зерна, продуктів його переробки, насіння олійних культур, трав і кормів трав'яних, штучно висушених, що зберігаються на підприємствах, буде встановлено зменшення їх ваги, що не викликається зміною якості.

Так, при зберіганні соняшника на елеваторах до 3 місяців норма природного убутку складає 0,13 %.

Згідно акту-розрахунку від 25.03.2015 середній строк зберігання склав 19 днів. Відсоток списання природного убутку при зберіганні зерна склав - 0,051 %, що є в межах встановлених Постановою № 4 норм.

Також у зазначеному акті-розрахунку визначений конкретний період, за який встановлені нестачі - з 26.08.2014 по 25.03.2015, що відповідає виробничому періоду виробництва продукції.

Крім того, за поясненнями допитаної судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_1 - начальника випробувальної технологічної лабораторії ТОВ «Агропроінвест 08» очистка та сушка, яка здійснюється при приході сировини через відповідне виробниче обладнання не має відношення до акту-розрахунку від 25.03.2017, так як убуток сировини відбувається в результаті пониження вологості, убутку у масі від зниження смітної домішки зверх списаних за актами доробки цінних і непридатних відходів та природного убутку при зберіганні зерна.

Отже пояснення свідка та досліджені документи спростовують доводи відповідача, що договором не передбачені додаткові витрати та відсутні підстави здійснювати списання втрат на підставі акту-розрахунку від 25.03.2015.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що списання убутку маси сировини (насіння соняшника) виникло на певних етапах технологічного процесу - зберіганні соняшника, при його транспортуванні та переробки, тому дані втрати є такими, що безпосередньо пов'язані з виготовленням готової продукції.

Позивач у відповідності до норм діючого податкового законодавства правомірно здійснив списання витрат у вигляді нестачі за рахунок норм природного убутку, що свідчить про відсутність його обов'язку здійснити корегування податкових зобов'язань.

З огляду на викладене, є вірним висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі № 808/587/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко