Справа № 815/1477/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1477/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Управління містобудування

та архітектури Одеської міської ради - не зявився,

представника відповідача - не зявився,

представника третіх особ

ОСОБА_2, ОСОБА_3, - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дії, скасування будівельного паспорту, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про:

визнання протиправними дії, щодо видачі Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради будівельного паспорту реєстраційний номер №01-07/37 від 14.03.2016 року, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельних ділянках площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0020) та площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0019) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, замовники ОСОБА_2, та ОСОБА_3;

скасування будівельного паспорту реєстраційний номер №01-07/37 від 14.03.2016 року, виданого Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельних ділянках площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0020) та площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0019) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, замовники ОСОБА_2, та ОСОБА_3

Адміністративний позов мотивовано наступним.

В ході опрацювання прокуратурою стану додержання діючого архітектурно-будівельного та містобудівного законодавства встановлено, що дії Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, щодо видачі будівельного паспорту реєстраційний № 01-07/37 є протиправними, оскільки порушують вимоги діючого законодавства України та як наслідок, будівельний паспорт підлягає скасуванню. Крім того зазначалося, що відповідно до Генерального плану м. Одеси, на земельних ділянках за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, заплановано розташування установ стаціонарної рекреації, проте Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради, в порушення приписів Закону України Про регулювання містобудівної діяльності , не було повернуто пакет документів щодо отримання будівельного паспорту замовнику.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ОСОБА_5 УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

22 червня 2018 року, на офіційну електрону адресу Одеського окружного адміністративного суду, від представника третіх осіб надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вхід. № ЕП/3553/18) з підстав пропуску прокурором строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року адміністративний позов залишений без розгляду з підстав пропущення позивачем тримісячного строку звернення до суду.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2019 року, адміністративну справу за № 815/1477/18 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року, справу №815/1477/18, за позовною заявою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дії, скасування будівельного паспорту - прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

07 лютого 2019 року підготовче провадження - закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

19 червня 2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх.№ 17359/18) (т.І, а.с.118-122).

Відзив обґрунтований наступним.

Відповідно до Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради №6489-IV від 25.03.2015 року, земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г (кадастровий номер: :47:003:0020) розташована в ландшафтно-рекреаційній зоні на території установ стаціонарної рекреації. Згідно з пояснювальною запискою до Генерального плану м. Одеси (текстова частина) та відповідно до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова населених пунктів» ландшафтно-рекреаційна зона м. Одеси формується системою: озеленених територій загального користування, водних поверхонь, пляжів та інших елементів природного ландшафту, які входять у систему відкритих просторів, та територіями оздоровчо-рекреаційного призначення (санаторії, пансіонати, дачна забудова, інші обєкти стаціонарної рекреації). Планування та забудова населених пунктів» території дачних та садівницьких поселень (районів) призначаються для організації позаміського відпочинку громадян, ведення садівницького та городницького господарства з можливістю розташування садових або дачних будинків.

Враховуючи те, що замовниками було надано повний перелік необхідних документів та наміри забудови земельної ділянки відповідали вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (тобто Генеральному плану міста) управління не мало підстав для відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г (кадастровий номер: :47:003:0020) №01-07/37 від 14.03.2016 року.

06 лютого 2019 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№4247/19 від 06.02.2019р.) (т.ІІ, а.с.14-17).

У вищевказаних поясненнях зазначено, що функції та повноваження Департаменту ДАБІ в Одеській області, щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси, передані до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Наголошувалося, що перевірки дотримання субєктами містобудування ОСОБА_3, та ОСОБА_2, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва Департаментом ДАБІ в Одеській області не проводилися, у звязку з відсутністю відповідних повноважень. Позовні вимоги заступника прокурора Одеської області підтримують, оскільки цільове призначення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а на землях рекреаційного призначення не передбачено будівництво індивідуальних житлових будинків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Земельні ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, загальною площею 0,1 га, кадастровими номерами :47:003:0020 та :47:003:0019, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, перебувають у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.І, а.с.145-148).

На підставі заяви на видачу будівельного паспорта ОСОБА_2, та ОСОБА_3, від 01.03.2016 року (т.І, а.с.124), Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради було видано будівельний паспорт за реєстраційним номером №01-07/37 від 14.03.2016 року, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельних ділянках площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0020) та площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0019) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г (т.І, а.с.125-161).

Заступник прокурора Одеської області вважаючи дії Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, щодо видачі будівельного паспорту №01-07/37 від 14.03.2016 року - протиправними, оскільки цей паспорт суперечить Генеральному плану м. Одеси, затвердженому рішенням Одеської міської ради №6489-VІ від 25.03.2015 року, за яким на земельних ділянках за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г заплановано розташування установ стаціонарної рекреації, звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності не землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України, земельне законодавство базується на принципах невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю, тощо.

Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Власники земельних ділянок зобовязані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 373, ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Таким чином, обовязковою умовою користування земельною ділянкою є її використання за цільовим призначенням, а втручання в таке користування - забороняється.

Цільове призначення земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, які належать ОСОБА_2, та ОСОБА_3, - це будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, а тому, ці земельні ділянки можуть бути використані власником для будівництва будинку, господарських будівель і споруд.

З будівельного паспорту за реєстраційним номером №01-07/37 від 14 березня 2016 року, вбачається, що він виданий на будівництво індивідуального дачного будинку та навісу.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VІ від 17.02.2011 року, забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно з п. 1.4, 2.1, 2.3, 2.4 Порядку видачі будівельних паспортів забудови земельної ділянки , затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року, розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

Видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них обєктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів обєктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з підстав неподання повного пакета документів, або невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VІ від 17.02.2011 року, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Під час судового розгляду справи, представником прокуратури не було зазначено, що будівельний паспорт ОСОБА_2, та ОСОБА_3, видано на підставі не повного пакету документів для його отримання, позовна заява не обґрунтована такими обставинами, а тому, ці обставини не входять в предмет доказування по даній справі, судом не досліджувалися, оцінка їм не надавалася.

Відповідно до положень ст. 50, 51 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Враховуючи зазначені положення законодавства та дані Генерального плану м. Одеси щодо розташування земельні ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г в зоні установ стаціонарної рекреації, будівництво індивідуального дачного будинку та навісу в цій зоні не суперечить Генеральному плану м. Одеси, тобто, не суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (т.І, а.с.161).

Посилання представника позивача на не відповідність намірів забудови вимогам ДБН 360-92**, суд вважає не обґрунтованими, оскільки нормами Земельного кодексу України передбачене дачне будівництво на землях рекреаційного призначення та за нормами ДБН 360-92** дачне поселення слід розміщувати, як правило, у місцевості, яка має рекреаційні якості.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі «Беєлер проти Італії» ЄСПЛ зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним («Beyeler v. Italy», № 33202/96, пункти 110, 114).

У рішенні у справі «Інтерсплав» проти України» ЄСПЛ наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства (№ 803/02, пункт 38).

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

Суд зазначає, що визнання дій щодо видачі будівельного паспорту протиправними майже через три роки з моменту його видачі, при тому, що він є підставою для здійснення будівництва яке фактично проведено - суперечить принципу юридичної визначеності та належного врядування (Рішення Європейського суду з прав людини Беєлар проти Італії, Стретч проти Сполученого Королівства, Лелас проти Харватії, Москаль проти Польщі), оскільки особа, на користь якої прийнято певне рішення органом влади має право розумно очікувати на наявність у органу компетенції на його прийняття, державні органи повинні діяти вчасно, мінімізувати ризик помилок і сприяти юридичній визначеності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову заступника прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська 3, ) в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (65082, м. Одеса, вул. Гоголя 10, ), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (65001, м. Одеса, вул. Естонська 20, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (65001, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), про визнання протиправними дії, щодо видачі Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради будівельного паспорту реєстраційний номер №01-07/37 від 14.03.2016 року, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельних ділянках площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0020) та площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0019) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, замовники ОСОБА_2, та ОСОБА_3; скасування будівельного паспорту реєстраційний номер №01-07/37 від 14.03.2016 року, виданого Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельних ділянках площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0020) та площею 0,1 га (кадастровий номер :47:003:0019) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111/Д, 111/Г, замовники ОСОБА_2, та ОСОБА_3 відмовити.

У звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 05 березня 2019 року.

Суддя Балан Я.В.

.