Справа № 620/215/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року м.Чернігів Справа № 620/215/19

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Акуленка В.М.,

представника відповідача Куліша О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:
В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) про визнання протиправним та скасування наказу від 15.12.2018 № 836.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірний наказ видано після спливу строку, встановленого наказом Міністра оборони України від 14.08.1995 № 201. Крім того, позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності з порушенням вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР.

22.01.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.11.2018 на адресу суду відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності на підставі аудиту, проведеного у Військовій частині НОМЕР_2 , за результатами якого встановлено, зокрема, переплату грошового забезпечення на суму 76766,75 грн., яка виникла у зв`язку з порушенням позивачем відповідних нормативно-правових актів, які регулюють організацію та порядок обліку особового складу та оформлення розпорядчих документів. За таких обставин, представник відповідача вважає, що тимчасово командувач військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 при видачі наказу від 15.12.2018 № 836 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

23.11.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача звернув увагу суду на те, що оскільки відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до матеріальної відповідальності, то це свідчить про невідповідність спірного наказу Положенню про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР і, як наслідок, про його протиправність.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується представником відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2015 тимчасово виконуючим обов`язки командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 122 Про результати службового розслідування по факту переплат грошового забезпечення у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 , в якому зазначено, що фахівцями Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 проводився фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарській діяльності, під час якого були виявлені факти переплати грошового забезпечення особовому складу. Зокрема, що під час перевірки питання порядку звільнення військовослужбовців у зв`язку з демобілізацією у березні-квітні 2015 року встановлено, що 178 військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_4 були поставлені на облік у військових комісаріатах до моменту фактичного виключення їх зі списків особового складу військової частини. Зазначене призвело до того, що військовослужбовці на протязі від 1 до 37 діб безпідставно отримували грошове забезпечення. У зв`язку з чим наказано за порушення вимог ст. 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині, що стосується обов`язку кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та пунктів 1.13.3 - 1.1.3.5 та 1.13.7 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2013 № 200 Про затвердження інструкції з діловодства в Збройних Силах України, на начальника стройової частини майора ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - "пониження в посаді". Направити матеріали службового розслідування до Військової прокуратури Чернігівського гарнізону для прийняття відповідного рішення щодо дій посадових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_4 .

На підставі п.1.30 Плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту та підпорядкованих територіальних управлінь внутрішнього аудиту на ІІ півріччя 2017 року, п.1.43 Плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту та підпорядкованих територіальних управлінь внутрішнього аудиту на І півріччя 2018 року, Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства оборони України було проведено внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності ВЧ НОМЕР_2 за період з 06.05.2015 по 28.02.2018, про складено звіт від 27.04.2018.

14.12.2018 комісією оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено службове розслідування щодо встановлення причин та наслідків допущених переплат грошового забезпечення на суму 76766,75 грн., внесених до аудиторського звіту військової частини НОМЕР_2 від 27.04.2018 № 234/1/31/16, за результатами якої складено акт, в якому пропонується за неналежне виконання службових обов`язків притягнути до повної матеріальної відповідальності помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_3 (колишнього начальника стройової частини відділення особового складу військової частини НОМЕР_2 ) майора ОСОБА_1 на суму 76 766, 75 грн. (а.с. 24- 29)

15.12.2018 видано наказ командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 № 836 Про результати службового розслідування, у пункті 1 якого зазначено:

…За неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог пунктів 1.5., 2.13, 3.6. Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, пункту 3.2.2. Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 №590, пункту 1 Порядку залучення особового складу до участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та його облік, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 16.10.2014 №73, пунктів 1, 4, змін до Порядку залучення особового складу до участі в Антитерористичній операції на території Донецької та луганської областей та його облік, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 18.12.2014 №132ог, пунктів 1, 2, 4, 5 телеграми першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 10.06.2014 №300/1/С/2030, телеграми директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 13.06.2014 №248/3/9/1/502, телеграми тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29.01.2015 №248/3/9/1/55, пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 №383 Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, пункту 4 Розділу І, пунктів 3,5,6 Розділу II Порядку та умов виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізму підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 №49, що призвело до перекручування звітних даних, притягнути до повної матеріальної відповідальності помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_3 (колишнього начальника стройової частини відділення особового складу військової частини НОМЕР_2 ) майора ОСОБА_1 , на суму 76 766, 75 грн.(а.с.27-28).
Вважаючи протиправним вказаний наказ позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно з частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відповідальності військовослужбовців врегульовано Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Так, згідно зі статтями 26 та 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Загальні підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіяні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативно правовими актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР (далі Положення №243/95).

Відповідно до пункту 2 Положення № 243/95 відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Пунктами 3 - 5 Положення № 243/95-ВР визначено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоди.

У разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник) військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.

Час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

У пунктах 10-12 Положення № 243/95-ВР передбачені підстави обмеженої матеріальної відповідальності.

У пунктах 13-15 Положення № 243/95-ВР - підстави повної та підвищеної матеріальної відповідальності.

Зокрема пунктом 10 Положення № 243/95-ВР передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Пунктом 13 Положення № 243/95-ВР визначено випадки, коли військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Отже вказані норми визначають різні підстави для притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності.

Разом з тим, суд встановив, що оспорюваний наказ містить посилання на неналежне виконання позивачем своїх обов`язків, за яке відповідно до пункту 10 Положення № 243/95-ВР передбачена обмежена відповідальність, проте, позивача притягнуто за перекручування звітних даних відповідальність за яке передбачена пунктом 13 Положення № 243/95-ВР, що свідчить про неоднозначні висновки відповідача.

Крім того, з витягу з наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2015 № 122 Про результати службового розслідування по факту переплат грошового забезпечення у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 , в тому числі позивачем стало достовірно відомо відповідачу ще 10.08.2015, в той же час спірний наказ виданий тільки 15.12.2018, що не відповідає вимогам пункту 17 наказу Міністра оборони України від 14.08.1995 № 201, який встановлює місячний термін розслідування з дня виявлення шкоди.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на наявність розбіжностей у спірному наказі щодо підстав притягнення відповідача до матеріальної відповідальності та порушення пункту 17 наказу Міністра оборони України від 14.08.1995 № 201 щодо терміну розслідування з дня виявлення шкоди, суд констатує, що командувач військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , видаючи наказ від 15.12.2018 № 836, діяв необґрунтовано та з порушенням вимог закону.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та з обраним способом захисту порушених указаним протиправним рішенням відповідача прав позивача.

Щодо питання про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) понесених витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 15.01.2019, акт № 1 від 17.01.2019 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг), ордер на надання правової допомоги від 15.01.2019 серії ЧН № 040148 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 17.01.2019 про сплату 3000,00 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.01.2019.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) від 15.12.2018 № 836 Про результати службового розслідування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок), відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру № 1 від 17.01.2019.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення складений 05.03.2019.

Позивач: ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (Оперативне командування Північ Сухопутних військ Збройних Сил України) (вул. Шевченка, 57, м. Чернігів, 14030, ).

Суддя І.І. Соломко