Справа № 826/19547/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 березня 2019 року № 826/19547/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг
провизнання протиправною та скасування постанови № 73/16/4-07 від 22.11.16 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (код ЄДР 38750239; адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування до товариства штрафу у розмірі 1700 грн.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що спірне рішення прийнято у зв'язку з тим, що позивачем несвоєчасно подано до Комісії запитувану інформацію та документи, що свідчить про вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Однак, позивач не погоджується з такими твердженнями та звертає увагу, що запит про надання документів було отримано 04.11.2016 (п'ятниця) та інформації до Комісії надано вже 07.11.2016 (понеділок). Документи та пояснення були надані частково 07.11.2016 та додатково - 09.11.2016. Тобто, як зазначає позивач, для виконання запиту було надано явно недостатньо часу. Позивач вважає, що факт порушення відсутній, вимога Комісії виконана в строк та письмові пояснення надані до канцелярії. Крім того, позивач звертає увагу, що постанова складена та підписана заступником директора департаменту регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями ОСОБА_1, який, як зазначає позивач, не належить до членів Комісії, та відсутні докази про надання йому відповідних повноважень комісією.

Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позову (т.1, а.с. 13-17), зазначивши про обґрунтованість та відповідність законодавству України оскаржуваного рішення з підстав, у ньому зазначених. Водночас, відповідач звертає увагу на те, що у зв'язку з надходженням скарги гр. ОСОБА_2 щодо врегулювання відносин з товариством, 31.10.2016 за № 6963/18 позивачу була надіслана вимога про надання документів та інформації, в якій позивача було зобов'язано надати відповідь у строк до 07.11.2016. Однак, інформацію було надано листом від 09.11.2016 у зв'язку з чим 22.11.2016 складено акт № 80/16/4-08 про несвоєчасне надання інформації та документів та 22.11.2016 винесено постанову про застосування штрафної санкції.

Між тим, 05.01.2017 до Комісії надійшло повідомлення товариства про сплату штрафних санкцій.

Що стосується на повноваження ОСОБА_1, відповідач посилається на наказ Нацкомфінпослуг від 24.10.2016 № 336 про затвердження Положення про департамент регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями. Згідно ч. 1.3. Положення, у разі відсутності директора департаменту його обов'язки виконує заступник.

Враховуючи наведене, зокрема, несвоєчасне надання витребуваних документів, відповідач вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл судових справ від 10.10.2017 року №4581 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою від 26.10.2017 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та призначено до розгляду по суті на 20.12.2017.

У судовому засіданні 26.12.2017 за згодою учасників справи та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Розглянувши подані документи, враховуючи наявні пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.11.2016 Комісією прийнято постанову № 73/16/4-07 про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг. На товариство накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Із змісту постанови вбачається, що товариству надіслано Вимогу від 31.10.2016 № 6963/16-8.

У постанові зазначено, що згідно вимоги Комісії у строк до 07.11.2016 товариство було зобов'язано надати наступну інформацію та документи:

- договір, за яким відступлене товариству право грошової вимоги до громадянки ОСОБА_2 по договору № 108927122 від 10.09.2013 з усіма додатками;

- бухгалтерські документи, акти прийму-передачі заборгованості, акти звірки тощо, первинні документи, що підтверджуються суму боргу гр. ОСОБА_2 перед новим кредитором (товариством);

- розрахунки заборгованості гр. ОСОБА_2 перед товариством;

- будь-яке листування товариства з гр. ОСОБА_2;

- виписки з банку, платіжні доручення, квитанції на підставі яких проводились розрахунки гр. ОСОБА_2 за зазначеним договором;

- у разі звернення до суду, матеріали, що стосуються судових справ;

- інші відповідні документи та інформацію (вичерпний перелік за даною справою.

У постанові відповідачем зазначено, що товариство листом від 07.11.2016 № ДГ0711/15 (вх. від 07.11.2016 № 6842/ФК) на вимогу надало до Комісії письмові пояснення з проханням продовжити строк надання відповіді.

Товариством листом від 09.11.2016 № ДГ0911/7 (вх. від 09.11.2016 № 6918/ФК) на Вимогу надало до Комісії запитувану інформацію, пояснення та копії документів.

Відтак, в оскаржуваному рішенні зроблено висновок, що товариство несвоєчасно подало до Комісії запитувану у Вимозі інформацію та документи.

Вказане, за висновком відповідача, викладеним у постанові, свідчить про вчинення порушення, зазначеного у ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Належність позивача до фінансових установ учасниками справи не заперечується.

Частиною 2 статті 2 цього Закону встановлено, що фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

Мета державного регулювання ринків фінансових послуг та форми державного регулювання ринків фінансових послуг, зокрема, щодо нагляду за діяльністю учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг; визначені у ст. ст. 19 та 20 Закону.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до повноважень Нацкомфінпослуг, зокрема, належить право проводити самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг).

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має право проводити в межах своїх повноважень перевірку (інспекцію) діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), їх афілійованих та споріднених осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 цього Закону для проведення інспекції особа, яка наділена національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повноваженнями здійснювати інспекцію за місцем знаходження юридичної особи, що перевіряється (далі - уповноважена особа), має право запрошувати посадових осіб цієї юридичної особи для надання пояснень та вимагати надання необхідної інформації та документів.

При цьому, відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

З наведеного, крім іншого вбачається, що виконання вимоги має супроводжуватись наданням розумного строку для виконання вимог Комісії.

У даному випадку, Вимога щодо надання документів сформована 31.10.2016 та отримана позивачем 04.11.2016, що не спростовано відповідачем в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України.

04.11.2016 є п'ятницею. Строк подання документів, який було встановлено у Вимозі - до 07.11.2016. Оскільки 07.11.2016 є понеділком, то, по суті, позивач повинен був подати документи не пізніше настання понеділка, фактично - у вихідні дні.

Тобто, для позивача фактично створилися умови, за яких він був позбавлений можливості своєчасно виконати Вимогу.

При цьому, судом враховується значний обсяг матеріалів, які витребовувались відповідачем, що зумовлювало необхідність пошуку, систематизації витребуваних документів, їх копіювання, засвідчення, а також формування пояснень, що також зумовлювало необхідність проведення аналізу витребуваних документів, що у свою чергу створювало об'єктивні перешкоди для виконання запиту в день отримання документів (04.11.2016 - п'ятниця), який по суті був і останнім днем подання документів, оскільки їх потрібно було подати до настання понеділка 07.11.2016.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач за зазначених умов не ухилявся від виконання запиту, діяв добросовісно та сприяв проведенню інспекції, надавши вже 07.11.2016 (у понеділок) (т.1, а.с. 9): детальні пояснення щодо ситуації, що склалася за відносинами з ОСОБА_2, договір на 16 арк., витяг, довідку, заяву. Крім того, 09.11.2016 позивачем додатково було надано (а.с. 11): додаткові пояснення, відомість, повідомлення про відступлення боргу, вимога про погашення заборгованості, матеріали, що становлять кредитну справу, а відтак, за висновком суду, враховуючи стислі строки надання документів, позивач не вчиняв дій які б становили умисне порушення вимог контролюючого органу або ж свідчили б про ухилення від виконання вимог чи неповне виконання вимог.

Наведене свідчить, що спірне рішення прийнято без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття оскаржуваного рішення, а відтак не відповідає критерію, визначеному п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, дотримання якого перевіряє суд. За висновком суду позивачем не вчинено дій, які є підставою для притягнення до відповідальності.

Слід додати, що відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

На це звертає увагу і позивач у позовній заяві, зазначаючи про відсутність доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала спірне рішення.

Однак, у даному випадку, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано доказів того, що Комісія уповноважувала заступника директора Департаменту ОСОБА_1, як власне і того, що на вчинення таких дій був уповноважений директор департаменту.

Надане відповідачем Положення про департамент (а.с. 33), затверджене наказом Голови Комісії, вказує на те, що департамент підпорядковується керівнику апарату Комісії. Вказане положення не містить вказівок на те, що його директор чи заступник мають право приймати рішення від імені Комісії щодо застосування штрафів та наділені такими повноваженнями саме Комісією, а відтак не доведено прийняття оскаржуваного рішення уповноваженою особою.

Наведене у сукупності свідчить про те, що в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено відповідності оскаржуваного рішення вимогам законодавства, не доведено обґрунтованості оскаржуваного рішення, з огляду на що суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування. Крім того, враховуючи положення ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (код ЄДР 38750239; адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (код ЄДР 38062828) від 22.11.2016 № 73/16/4-07 «Про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг», відповідно до якої до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (код ЄДР 38750239) застосовано штраф у розмірі 1700 грн.

На відшкодування сплаченого судового збору стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (код ЄДР 38062828; адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Гринченка, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (код ЄДР 38750239; адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) 1378,00 грн. судового збору, сплаченого за пл.дор. № 440730 від 08.12.2016.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін