Справа № 120/4581/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 березня 2019 р. Справа № 120/4581/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Омегаплюс" про зупинення видаткових операцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс» про зупинення видаткових операцій.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято наказ №5300 від 04.09.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс». 05.09.2018 складено акти про відмову посадових осіб TOB «Омегаплюс» від підпису у направленні на перевірку. Уповноважена особа відповідача, ОСОБА_1, ознайомившись з наказом ГУ ДФС у Вінницькій області №5300 від 04.09.2018, направленнями на перевірку №2237, №2240, №2238, №2241, №2239 від 05.09.2018 відмовився допустити перевіряючих до перевірки, у зв'язку з чим працівниками ГУ ДФС у Вінницькій області було складено акт №662/02-32-14-15/40846019 від 05.09.2018 про відмову посадових осіб від підпису у направленні на перевірку та акту №663/02-32-14-15/40846019 про відмову у допуску до проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

07.09.2018 Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Рішенням суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а заяву задоволено частково та визнано обґрунтованим рішення від 07.09.2018 про застосування умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс».

ГУ ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 подана апеляційна скарга. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 залишено апеляційну скаргу без задоволення, а Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а без змін.

У звязку з чим позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про зупинення видаткових операцій платника податків на розрахункових рахунках ТОВ «Омегаплюс» у загальному порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження для написання відзиву, з поясненнями по суті заявлених позовних вимог та доданням підтверджуючих документів.

Проте, відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надходив.

Ухвалу суду від 17.12.2018 направлено за адресою місця реєстрації, що зазначена в ЄДРПОУ. Однак, до суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення, з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінчення встановленого строку зберігання".

Відповідно до частини четвертої статті 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з частиною 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В силу частини 4 статті 124 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Згідно частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2 статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято наказ №5300 від 04.09.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс».

05.09.2018 складено акт №662/02-32-14-15/40846019 про відмову посадових осіб TOB «Омегаплюс» від підпису у направленні на перевірку. У якому зазначено, що уповноважена особа відповідача, ОСОБА_2, ознайомившись з наказом ГУ ДФС у Вінницькій області №5300 від 04.09.2018, направленнями на перевірку №2237, №2240, №2238, №2241, №2239 від 05.09.2018 відмовився допустити перевіряючих до перевірки.

Працівниками ГУ ДФС у Вінницькій області було складено акт №663/02-32-14-15/40846019 від 05.09.2018 про відмову посадових осіб TOB «Омегаплюс» у допуску до проведення перевірки. В даному акті зазначено, що уповноваженим представником ТОВ «Омегаплюс» ОСОБА_2 повідомлено в усній формі про втрату на підприємстві первинних бухгалтерських документів, фінансової звітності та інших документів, повязаних із обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством, та було відмовлено в допуску до проведення позапланової виїзної документальної перевірки. Жодних підтверджуючих документів щодо підтвердження фактичної втрати первинних документів, надано не було.

07.09.2018 Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із поданням (заявою) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Рішенням суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а заяву задоволено частково та визнано обґрунтованим рішення від 07.09.2018 про застосування умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс».

ГУ ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 подана апеляційна скарга. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 залишено апеляційну скаргу без задоволення, а Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а без змін.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Підпунктом 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до п. 78.5 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно п. 91.4 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Норми застосування адміністративного арешту відображаються у пп. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 ПК України де зазначено, що арешт майна може бути застосовано у разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

Розділ III Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 14.07.2017 року за №632 передбачає, що адміністративний арешт майна застосовується органами ДФС у разі відмови платника податків від проведення документальної перевірки. В такому випадку керівником органу доходів і зборів (його заступник) приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 ПК України, згідно з якою арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить контролюючому органу, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням суду на підставі звернення податкового органу.

У свою чергу, звільнення коштів з-під арешту відповідно до абзацу третього пункту 94.2 статті 94 ПК України банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

При цьому, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Слід зазначити, що Податковим кодексом України вживаються поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 07.12.2000 №2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором. Законом України запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами і умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За результатами вручення направлення на перевірку контролюючим органом складено акт від 05.09.2018 №663/02-32-14-15/40846019 про відмову посадових осіб ТОВ «Омегаплюс» контролюючому органу в допуску до проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Крім того, рішенням суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області задоволено частково та визнано обґрунтованим рішення від 07.09.2018 про застосування умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс». Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 залишено апеляційну скаргу без задоволення, а Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 по справі №0240/3107/18-а без змін.

Таким чином, позивачем правомірно та законно сформовано вимогу про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «Омегаплюс».

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зупинити видаткові операції платника податків на розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс» ().

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омегаплюс» (21001, м. Вінниця, вул. Івана Бевза, 34, кімната 301, )

Суддя Комар Павло Анатолійович