Справа № 815/86/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/86/18

Суддя першої інстанції: Завальнюк І.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «11:11», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 05.02.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа Міністерство економічного розвитку та торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області особа Міністерство економічного розвитку та торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №22575-13 від 21.07.2016 року щодо визначення податкового зобов'язання за 2016 рік по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №22575-13 від 21.07.2016 року в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання по транспортному податку за 2016 рік в сумі 6250грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.04.2014р. по 29.09.2016р. за ОСОБА_1 був зареєстрований автомобіль марки Mercedes-Benz S 500L, д/н НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12, пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.102.1 ст.102, пп.267.6.2, 267.6.3, 267.6.5, 267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 22575-13 від 21.07.2016 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по транспортному податку за 2016р. в розмірі 25000грн. /а.с.9/

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням щодо зобов'язання сплати транспортного податку позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України (надалі - ПК України) та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписи пп.267.2.1 п.267.1 ст. 267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп.267.3.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 цієї статті.

При цьому, згідно з п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 цієї статті.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст.267 ПК України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України з 01 січня 2015 року, власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3000куб.см є платниками транспортного податку.

Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни до статті 267 Кодексу «Транспортний податок», які набрали чинності з 01 січня 2016 року.

Зокрема, положення п.п.267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України викладено в редакції відповідно до якої об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підпункту 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, пункту 10.2. статті 10, статей 265, 267 Податкового кодексу України, враховуючи зміни, внесені Законом України від 24.12.2015р. №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» Одеською міською радою прийнято рішення № 257-VII від 03.02.2016 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6257-VI «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку».

Зазначеним рішенням внесено зміни до рішення Одеської міської ради від 21.01.2015 №6257-VI «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку», а саме викладено додаток до нього у новій редакції, де об'єктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 12.3.4. пункту 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Отже, посилання апелянта про порушення органом місцевого самоврядування строку прийняття рішення про встановлення місцевого податку є безпідставним.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів.

Згідно з п.2 зазначеної Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 14 даної методики встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Тобто, об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378грн.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податком були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1033500грн.

Ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - Міністерство економічного розвитку та торгівлі України, яке зобов'язано надати розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Mercedes-Benz S 500L, 4MATIC, 2014 року випуску, об'єм двигуна 4663 см.куб., із зазначенням методики розрахунку та відомостей, які впливають на вартість.

Листом від 11.10.2018 року №3805-05/44511-05 Міністерство економічного розвитку та торгівлі України повідомило, що відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформації ДП «Держзовнішінформ» аналогічним легковому автомобілю Mercedes-Benz S500 Sedan 4МАТІС long був автомобіль Mercedes- Benz S-Class Sedan з об'ємом циліндрів двигуна 4,7 літра, бензин.

Відповідно до Інформації середньоринкова вартість легкового автомобіля Mercedes-Benz S-Class Sedan з об'ємом циліндрів двигуна 4,7 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

Крім того, ДПІ у Малиновському районі м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області надано суду розрахунок середьоринкової вартості автомобіля Mercedes-Benz S 500L, 2014 року випуску, об'єм двигуна 4663см.куб. проведеного відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66.

Згідно вищезазначеного розрахунку, середьоринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz S 500L, 2014 року випуску, об'єм двигуна 4663 см.куб. у 2016 році становила 1717068,38грн., тобто понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. /а.с.127-130/

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що застосування контролюючим органом Податкового кодексу України та рішень органу місцевого самоврядування з метою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік є обґрунтованим.

Водночас, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №22575-13 від 21.07.2016 року ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання з транспортного податку в сумі 25000 грн. за січень-грудень 2016 року.

В той же час, визначення податковим органом суми податкового зобов'язання позивачу за період з січня по грудень 2016 року не відповідає вимогам пп.267.6.5, пп.267.6.6 п.267.6 ст.267 ПК України, оскільки автомобіль, стосовно якого визначено податкове зобов'язання в зазначеному періоді, вибув з володіння позивача з 29.09.2016 року, а тому підстави для нарахування позивачу податкового зобов'язання за період жовтень-грудень 2016 року відсутні. /а.с.10/

Враховуючи викладене, питання щодо розміру податкового зобов'язання позивача повинно вирішуватися із застосуванням норм підпунктів 267.6.5 та 267.6.6 пункту 267.6 ст. 267 ПК, а саме: виходячи зі ставки 25000грн. та пропорційно до кількості місяців, впродовж яких позивач мав у власності автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель S 500L, як об'єкт оподаткування, починаючи з січня 2016 року, і закінчуючи вереснем 2016 року включно. Відтак, податкове повідомлення-рішення № 22575-13 від 21.07.2016 року є правомірним в частині визначення податкового зобов'язання в розмірі 18750грн. (25000,00грн.: 12 х 9), а в частині визначення податкового зобов'язання в розмірі 6250грн. (25000грн. - 18750грн.) - не відповідає вимогам ПК України, а тому є протиправним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018р. апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області на оскаржену постанову суду першої інстанції повернута з причин невиконання вимог ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2018р. щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги. /а.с.76-77/

12.10.2018р. Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області подала до суду заяву про повернення судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги у сумі 960грн. згідно платіжного доручення №164 від 11.06.2018р. /а.с.154, 155/

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Приписи ч.5 ст.7 вказаного Закону визначають, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав повернення судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року залишити без змін.

Повернути Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області сплачений згідно квитанції №164 від 11 червня 2018 року судовий збір у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят)грн.

Виконання постанови щодо повернення судового збору доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.