Справа № 826/12606/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у м. Києві №660 від 01.09.2017 в частині звільнення його з посади слідчого відділення розслідування злочинів в сфері господарської діяльності слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві за вчинення дисциплінарного проступку та поновити його на посаді з 05.09.2017.

В обгрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що оскаржуваний наказ прийнятий із порушенням норм чинного законодавства та просить його скасувати, оскільки позивач на момент керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду від 04.07.2017 та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2017 у справі №761/25665/17.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_2 звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу відсутні.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обгрунутвання вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального права, ухвалено необґрунтоване рішення. Зокрема, позивач вказує на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року у справі №761/25665/17 провадження в адміністративній справі відносно притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім того, на думку позивача, відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції є неналежним та недопустимим доказом в розумінні вимог КАС України та відповідачем було порушено порядок звільнення позивача з посади, а вид стягнення не відповідає тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, оскільки відповідачем не досліджувалися обставини вчинення проступку, тяжкість, шкода, що була заподіяна та його характеристика.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що наказом Головного управління Національної поліції України у м. Києві №387 о/с від 29.04.2016 позивача призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів сфері господарської діяльності слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві.

01.09.2017 наказом Головного управління Національної поліції України в м. Києві №660 на підставі висновку службового розслідування за порушення п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, абз. 2, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок проходження служби в органах поліції регулюється положеннями Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02. 2006 № 3460-IV (далі - Закон № 3460-IV).

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст.77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Отже, із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Підпункт "а" пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306: передбачено обов'язок водія на вимогу поліцейського пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з Розділом II Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, які затверджені наказом МВС України від 28.04.2016 року №236 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до основних принципів етики працівників МВС належать, зокрема недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказ МВС України від 12.03.2013 №230, (далі - Інструкція №230)

Згідно пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.07.2017 поліцейськими Управління патрульної поліції у м. Києві по вул. Тарасівській у зв'язку із наявністю ознак технічної несправності транспортного засобу було зупинено автомобіль MITSUBISHI PAJERO н.з. НОМЕР_1, який знаходився під керуванням позивача.

За ознаками обстеження транспортного засобу було встановлено, що в результаті ДТП автомобіль MITSUBISHI PAJERO н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень в результаті наїзду на пластикову огорожу по вул. Стеценка, окрім того, у водія транспортного засобу були виявлені очевидні ознаки алкогольного сп'яніння, однак останній від проходження медичного огляду відмовився.

14.07.2017 о 00:50 год. інспектором роти №10 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві, рядовим поліції Андрійченко О.Ф. складено протокол серії БД №114261 про адміністративне правопорушення, передбачене п. 2, 5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність визначена ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол серії БД №114262 про адміністративне правопорушення, передбачене п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність визначена ст. 124 КУпАП, постанову серії ЕАА №124996, за що передбачена відповідальність визначена ст. 126 КУпАП та протокол серії БД №114263 про адміністративне правопорушення, передбачене п 2.10 (а,б,в,д) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність визначена ст. 122-4 КУпАП.

04.08.2017 наказом Головного управління Національної поліції України в м. Києві №1073 призначено службове розслідування за фактом порушення ОСОБА_2 п. 2, 5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність визначена ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність визначена ст. 124 КУпАП та постанову серії ЕАА №124996 , за що передбачена відповідальність визначена ст. 126 КУпАП.

01.09.2017 старшим інспектором відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Лемберським О.О. складено висновок службового розслідування, яким встановлено, що 14.07.2018 о 00:50 год. по вул. Стеценка у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_2 керував автомобілем MITSUBISHI PAJERO н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, не врахував дорожньої обстановки та не впорався із керуванням, скоїв наїзд на перешкоду та зник з місця ДТП. У порушення п. 2.4 "а" ПДР на вимогу поліцейських не надав документи, а при наданні пояснень проявив нещирість, представившись несправжнім ім'ям, що свідчить про низькі моральні якості ОСОБА_2 та порушення ним п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху, абз. 2, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

01.09.2017 наказом Головного управління Національної поліції України в м. Києві №660 на підставі висновку службового розслідування ОСОБА_2 за порушення п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху, абз. 2, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

13.10.2017 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження в цій частині, а за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний відеозапис події, що відбулася 14.07.2017 за участю позивача, який переглянутий колегією суддів апеляційної інстанції та з якого убачається, що позивач під час зупинки працівниками патрульної поліції відмовився пред'явити поліцейським документи. Також, із відеозапису убачається, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, однак від проходження медичного огляду відмовився. При цьому, позивач зізнався, що на зустрічі із товаришем вживав алкоголь, після чого сів за кермо автомобіля.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності в даному випадку підстав, передбачених ч. 4 ст. 78 КАС України для урахування постанови Шевченківського районного суду м. Києва 13.10.2017 року, якою встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження в цій частині, позаяк згідно вказаної постанови матеріали справи не містили долученого відеозапису, та долучених фото, які зазначені в додатках до протоколу серії БД №114261.

До того ж, згідно ч. 7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

При цьому, звільнення за порушення дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського та не пов'язано із результатом рішення у справі про адміністративне правопорушення, а наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Відтак, враховуючи, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали саме обставини порушення ним службової дисципліни, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав досліджувати питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, у той час як є необхідним надання правової оцінки обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування дискредитував діяльність поліції, підірвав її авторитет у суспільстві, грубо порушив вимоги ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, що свідчить про обґрунтованість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді звільнення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуваним наказом позивача звільнено саме за порушення службової та транспортної дисципліни, зокрема, порушення вимог п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та порушення вимог абз. 2, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Посилання позивача на відповідь Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві №419-аз/41/11/2/02-2018 від 06.04.2018 про неможливість надати відеозапис події, яка відбулася 14.07.2017 за участю ОСОБА_2 з підстав відсутності відзнятих матеріалів на серверах поліції, оскільки з дати фіксації події пройшло понад 30 днів, як на підставу недостовірності доказів, не заслуговують на увагу, позаяк відсутність відеозапису події станом на момент надання відповіді на адвокатський запит у 2018 році не свідчить про відсутність відзнятих матеріалів на серверах поліції станом на момент проведення службового розслідування у 2017 році та недостовірність відеозапису, наявного в матеріалах справи.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо проходження ним медичного огляду за результатами якого встановлено, що позивач не перебував в стані алкогольного сп'яніння, з огляду на наступне.

Згідно п.3-4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

14.07.2017 висновком Міністерства охорони здоров'я України встановлено відсутність у крові ОСОБА_2 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спитрів та їх ізомерів.

Разом із тим, п. 9 розділу ІІ Інструкції перебачено, що поліцейський забезпечує доставку осіб для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Із акту судово-токсилогічного дослідження №337 вбачається, що забір крові на проведення огляду був здійснений о 03:40 год., тобто із сплином 02:50 год. після виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп'яніння.

Окрім того, медичне освідування проводилось за власної ініціативи позивача після складання протоколу, за відсутності поліцейського, тобто з порушенням п.9 розділу ІІ Інструкції.

Також, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідачем було порушено порядок звільнення позивача з посади, а вид стягнення не відповідає тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, оскільки відповідачем не досліджувалися обставини вчинення проступку, тяжкість, шкода, що була заподіяна особою та її характеристика, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого позивача звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 04 березня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова