Справа № 215/5815/18(2-а/215/247/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 215/5815/18(2-а/215/247/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 18.12.2018 (головуючий суддя Красюк К.І.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся 17.12.2018 до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу з адміністративним позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив зобов'язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради визнати місце його перебування за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 2/8, за якою він надає соціальні послуги особі з інвалідністю з 06.06.2017 року, що надасть йому змогу забезпечити державні соціальні гарантії ст. 3, 33, 46, 48 Конституції України та забезпечити гарантії держави на вільне волевиявлення на виборах 30.03.2019 року; захистити його права на свободу пересування, вільного вибору місця проживання шляхом зобов'язання виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надати довідку про склад його сім'ї, для призначення усіх видів допомоги за матеріалами справи № 9602595 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради з 06.06.2017 року, їх визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2018 адміністративну справу передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в розумінні ч. 2 ст. 20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до належного суду для розгляду. Зазначає, що суд першої інстанції надав перевагу правилам предметної підсудності над правилами територіальної підсудності без врахування того факту, що позивач не має можливості бути присутнім на засіданнях Дніпропетровського окружного адміністративного суду через тяжке матеріальне становище.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 18.12.2018 року, суд першої інстанції керувався приписами статті 20 КАС України.

Так, предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за вибором позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Отже в даному переліку відсутні спори, пов'язані з вирішення питань щодо визначення місця проживання та призначення допомоги фізичним особам.

При цьому, в силу ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зокрема, про призначення допомоги фізичним особам, то даний спір підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що за предметною юрисдикцією справа має розглядатись Дніпропетровським окружним адміністративним судом ґрунтується на правильному застосування норм процесуального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що стаття 25 КАС України, на яку посилається скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги розглядати справи за вибором позивача, регулює питання територіальної юрисдикцій адміністративних справ. Натомість, в даному випадку розглядається питання щодо предметної підсудності справ, які регулюються ст. 20 КАС України. Тому в даному випадку ст. 25 КАС України не може бути застосована до правовідносин, що регулюються статтею 20 КАС України (предметна юрисдикція/підсудність).

Отже, суд першої інстанції правильно направив справу до окружного адміністративного суду у зв'язку із порушенням позивачем предметної підсудності.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтею 20 КАС України. З метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 КАС України, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про необхідність передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2018 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов