Справа № 405/8969/18(2-а/405/259/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2019 року м. Дніпросправа № 405/8969/18
провадження №2-а/405/259/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 січня 2019 року (суддя Драний В.В.) по справі №405/8969/18 (провадження №2-а/405/259/18) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Щербака Ярослава Олександровича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ВР №288415 від 30 листопада 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що інспектором патрульної служби безпідставно було зупинено автомобіль під його керуванням, а в подальшому безпідставно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивачем на вимогу інспектора були надані усі реєстраційні документи, які стосуються транспортних засобів, яким керував позивач та який буксирувався. Ненадання реєстраційних документів на причіп було обумовлено великою кількістю вантажу в автомобілі, що утрудняло його знаходження, але відповідачу було запропоновано через його планшет перевірити базу даних та з'ясувати інформацію про належність причепу. Натомість, інспектором патрульної служби, без з'ясування усіх обставин справи, за місцем вчинення правопорушення, а не місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу, винесено оскаржувану постанову.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Такі висновки суд обґрунтував тим, що не пред'явлення до перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб є порушенням вимог пп.2.1 «б» Правил дорожнього руху та створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично

обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач вказує на те, що такі висновки судом зроблено без з'ясування усіх обставин справи, зокрема, без надання належної оцінки діям інспектора щодо зупинення транспортного засобу під керуванням позивача. При цьому, за позицією позивача, у відповідача не існувало правових підстав для зупинення транспортного засобу. Позивач також вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення відповідачем процедури розгляду справи. З цього приводу позивач вказує на те, що відповідачем розглянуто справу та винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу, без долучення письмових пояснень позивача, без розгляду клопотань та не надання позивачу можливості ознайомитися з матеріалами справи. Крім цього, позивач звертає увагу і на недоведеність висновків суду першої інстанції щодо встановленого факту порушення позивачем вимог пп.2.1 «б» Правил дорожнього руху. З цього приводу позивач вказує на те, що причіп пройшов відповідну сертифікацію, на нього видано відповідне реєстраційне посвідчення, причіп мав відповідний державний номер. Вказані документи були долучені до позову, але належної оцінки вказаним обставинам судом першої інстанції надано не було. Також, за позицією позивача, оскаржувана постанова відповідача не відповідає вимогам, які визначено ст..283 КУпАП, оскільки у ній не зазначено повні відомості про особу, яку притягнуто до відповідальності.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 30.11.2018р. інспектором роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Щербаком Я.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 288415 відповідно до якої 30.11.2018 року о 04:10 год., водій ОСОБА_1 в м. Кропивницькому по просп. Університетський, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, номерний знак НОМЕР_1, з причіпом ПГ 02-б, номерний знак НОМЕР_2, який був закритий стороннім предметом, не пред'явив свідоцтво про реєстрацію даного причепу, чим порушив пп. 2.1 б) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з позицією позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи, а саме розгляду справи за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, статтею 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його скоєння.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст.258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджуються вимоги ч.4 ст.258 постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Щодо правомірності та обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до пп. 2.1 б) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно із п.2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності із частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, не пред'явлення для перевірки реєстраційної документа на транспортний засіб створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому, відповідно до п.1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Отже, у спірному випадку позивач був зобов'язаний на вимогу поліцейського пред'явити реєстраційні документи на причіп за допомогою якого здійснювалося перевезення позивачем іншого автомобіля.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Під час розгляду справи відповідачем було надано відеозапис, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП та з якого вбачається, що позивачем на вимогу поліцейського не було надано реєстраційного посвідчення на причіп, а запропоновано поліцейському самостійно з'ясувати інформацію про наявність реєстрації причепу.

Суд першої інстанції, надаючи правову оцінку аргументам позивача, обґрунтовано не прийняв до уваги долученні до позову останнім реєстраційні документи на причеп, оскільки встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що такі документи не були пред'явлені позивачем на вимогу поліцейського, що створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Погоджується суд апеляційної інстанції і з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про порушення відповідачем процедури розгляду справи. Як вбачається з наданого відеозапису інспектор патрульної служби з'ясовував наявність у позивача будь-яких клопотань чи пояснень, при цьому, позивачем клопотань, які стосуються процедури розгляду справи, заявлено не було.

Щодо аргументів позивача про те, що судом першої інстанції не було надано оцінку діям відповідача під зупинення транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за позицією позивача у спірному випадку у відповідача не існувало правових підстав для зупинення транспортного засобу, що призвело до необґрунтованого притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З такими аргументами позивача суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на те, що по-перше: підстави зупинки транспортного засобу жодним чином не впливають на кваліфікацію правопорушення, яке вчинено позивачем, що підтверджується належними та допустимими доказами. По-друге, підстави зупинки транспортного засобу відображені в оскаржуваній постанові, саме керування транспортним засобом з причепом, номерний знак якого був закритий стороннім предметом. При цьому, факт того, що номерний знак причепу був закритий іншим автомобілем, який буксирувався, фактично не заперечується і позивачем.

Таким чином, аргументи позивача про те, що судом не було встановлено та не надано оцінки підставам зупинення транспортного засобу інспектором патрульної служби, є безпідставними і такими, що не спростовують правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст..283 КУпАП, так як у ній не зазначено повні відомості про особу, яку притягнуто до відповідальності, також є безпідставними, оскільки вказана постанова відповідача містить у собі інформацію відносно особи, яку притягнуто до відповідальності, як-то значено її прізвище, ім'я та по-батькові.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 січня 2019 року по справі №405/8969/18 (провадження №2-а/405/259/18) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк