Справа № 822/2129/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2129/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

27 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Верясова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 05 червня 2018 року № .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено. Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що підстави для застосування до позивача фінансових санкцій відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 17 Закону №481/95-BP у вигляді штрафу у розмірі 16 800 грн. були відсутні.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що позивач має право лише на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, без права реалізації пива на розлив.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання наказу від 15 травня 2018 року № 1591 "Про проведення фактичної перевірки" (а.с. 43), відповідачем проведено фактичну перевірку належного позивачу магазину, розташованого за адресою Ізяславський район, с. Білеве, з питань дотримання суб'єктом господарювання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України № 957 "Про встановлення розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Результати перевірки зафіксовано в акті від 16 травня 2018 року № 0097/22-01-40-01/НОМЕР_2 (далі - акт перевірки), яким встановлено, що згідно інформації системи "Податковий блок" підсистеми "Чеки РРО" ФОП ОСОБА_2 встановлено факт реалізації 20 вересня 2017 року алкогольного напою - настоянки "Моя вишенька" з коньяком 0,5 л 20 % спирту за ціною 38.00 грн. (підтверджується фіскальним чеком № 4), чим порушено постанову Кабінету Міністрів України № 957 від 30 жовтня 2008 року; ціна становила не менше 39,78 грн.

Також перевіркою встановлено реалізацію в магазині алкогольного напою - пива на розлив для споживання на місці, без статусу громадського харчування, що підтверджується фіскальним чеком № від 11 травня 2018 року за ціною 13.10 грн. "Пиво Чернігівське" розливне 0.5 л, та накладна про отримання даного пива в кегах 50 л, чим порушено статтю 15-3 Закону України №481/95-ВР.

При цьому, перевіркою встановлено наявність у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 41-42).

Не погодившись із висновками акту перевірки, позивачем надіслано до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області скаргу від 24 травня 2018 року, у якій зазначено, що напій "Моя вишенька" з коньяком 0,5 л. 20% не відноситься до горілки та горілчаних виробів, був отриманий як вермут лікерний, але помилково був закодований як настоянка. Також вказано, що торгувати пивом з бочки не заборонено, при наявності ЕККА, накладних та видачі чеку при покупці (а.с. 13).

Листом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 04 червня 2018 року № 14168/С/22-01-40-01-14 позивача повідомлено про проведену перевірку та її висновки (а.с. 14).

05 червня 2018 року на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким до позивача відповідно до абзаців 10 та 14 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-BP (далі - Закон №481/95-BP) застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 16 800 грн.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 14 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-BP до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно з статтею 1 Закону № 481/95-BP алкогольні напої - це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Мінімальні оптові та роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв встановлені у Додатку до постанови Кабінету міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", яким визначено такі ціни в залежності від коду УКТ ЗЕД алкогольного напою.

Отже, визначення виду алкогольного напою ставиться в пряму залежність від Української класифікації товарів зовнішньо-економічної діяльності.

Колегією суддів встановлено, що 20 вересня 2017 року позивачем реалізовано настоянку "Моя вишенька" з коньяком 0,5 л 20 % спирту, яка, на думку відповідача, є лікерно-горілчаним виробом саме з кодом УКТ ЗЕД 2208, відповідно до чеку РРО (а.с. 48).

Відповідно до копії видаткової накладної № 16832/17570 від 23 березня 2017 року та фіскального чеку від 05 квітня 2017 було придбано, зокрема, вермут лікерний червоний "Моя вишенька" з коньяком" (20%) 0,5 л та вказано код УКТ ЗЕД такого товару - 2205 10 90 00 (а. с. 34).

Таким чином, під час перевірки посадовими особами не встановлено, що позивачем порушено реалізацію вищевказаного напою.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що реалізований алкогольний напій не відноситься до "Горілка та лікеро-горілчані вироби, інші", з кодом УКТ ЗЕД 2208, стосовно яких мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту становить 397,76 гривень (ціна напою 0,5 л 20% має становити 39,78 грн.).

Апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що вказана в чеку РРО від 20 вересня 2017 року настоянка "Моя вишенька" з коньяком 0,5 л 20% спирту (а.с. 48) є лікерно-горілчаним виробом саме з кодом УКТ ЗЕД 2208.

Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України № 957 та Закон України "Про митний тариф України" не містить у товарній позиції 2208 назву товару "настоянка".

В даному випадку підлягає встановленню саме факт наявності порушення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Будь-які неточності у розрахунковому документі (касовому чеку) реєстратора розрахункових операцій не є підставою для притягнення до відповідальності згідно з статтею 17 Закону №481/95-BP без доведення самого факту вчиненого порушення.

Відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 (далі - Постанова № 957), роздрібна ціна товару "Вермути та інші вина виноградні натуральні з додаванням рослинних або ароматизувальних екстрактів у скляній тарі місткістю 0,7 л, в інший тарі місткістю 1 л" з кодом УКТ ЗЕД 2205 становить 45 грн.

Приміткою № 2 до Додатку визначено, що мінімальна роздрібна ціна на вина та вермути у скляній та іншій тарі місткістю менш як 1 літр та більш як 1 літр, 1 літр у скляній тарі розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари, поділений на 0,7.

Таким чином, оскільки мінімальна роздрібна ціна реалізованого позивачем товару становить 32,14 грн. (45х0,5 / 0,7), а ціна реалізації склала 38,00 грн., позивачем не порушено вимог Постанови № 957.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для застосування до позивача фінансових санкцій відповідно до абзацу 14 частини 2 статті 17 Закону №481/95-BP у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн.

Стосовно реалізації в магазині алкогольного напою - пива на розлив для споживання на місці, без статусу громадського харчування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 17 Закону №481/95-BP до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з частиною 6 статті 15-3 Закону №481/95-BP продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 (далі - Правила № 854), роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Згідно з пунктом 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Колегія суддів зауважує, що в акті перевірки не відображено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці), а також наявність посуду, в якому неможливо придбати такі напої "на винос".

Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт продажу позивачем пива на розлив саме для його споживання на місці, оскільки підтверджено лише факт продажу алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації.

Таким чином, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі №806/1285/17.

Отже, під час перевірки контролюючим органом не було встановлено факту продажу позивачем пива на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи, зокрема, Актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки позивач має відповідну ліцензію.

Таким чином, підстави для застосування до позивача фінансових санкцій відповідно до абзацу частини 2 статті 17 Закону №481/95-BP у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн. також відсутні.

Посилання апелянта на те, що відповідно до пункту 2 Правил № 854 позивач не має права реалізації пива на розлив, колегія суддів відхиляє, оскільки ним не встановлено обмеження на такий продаж, а зазначене у ньому формулювання "у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства" жодним чином не передбачає, що такий перелік є вичерпним. Тобто, контролюючому органу потрібно встановити та зафіксувати факт продажу алкогольного напою на розлив, і споживання його на місці реалізації суб'єктом, який не має цього права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 березня 2019 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.