Справа № 0940/2239/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1812/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської обл., державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської обл. Пронь Оксани Дмитрівни про визнання протиправними та скасування рішень (суддя суду І інстанції: Главач І.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 01 хв. 16.01.2019р., м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 21.01.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою суду від 16.01.2019р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.238 КАС України провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської обл. (надалі - Глибівська сільська рада), державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської обл. Пронь О.Д. (надалі - державний реєстратор) про визнання протиправними та скасування рішень, оскільки такий не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (а.с.111-115).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у справі (а.с.121-122).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що вимоги позивача обґрунтовані протиправністю рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26.10.2018р. та невідповідністю вимогам закону дій державного реєстратора через невиконання ним обов'язку по перевірці документів, поданих для реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1965 га, що розташована в урочищі «На горі» с.Глибівка Борогодчанського району Івано-Франківської обл. При цьому, позивач не порушував перед судом питання права власності на спірну ділянку.

Отже, в цьому випадку є відсутнім спір про право, а дослідженню підлягають виключно владно-управлінські рішення відповідачів та їх дії, які в межах спірних правовідносинах діяли як суб'єкти владних повноважень.

Також практика Верховного Суду, на яку покликається суд першої інстанції, не стосується подібних правовідносин.

Відповідачем Глибівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.141-143).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач Глибівська сільська рада, діючи як власник відповідних об'єктів комунальної власності, на підставі свого рішення № 223-20/2017 від 26.10.2018р. «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» зареєструвала право комунальної власності на спірну земельну ділянку площею 0,1965 га за територіальною громадою.

Заявлені позовні вимоги про скасування рішення № 223-20/2017 від 26.10.2018р. «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» та рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку за територіальною громадою спрямовані на відновлення порушеного права позивача на спірну земельну ділянку, перехід права власності на яку до сільської ради відбувся за наслідками прийнятого рішення №223-20/2017 від 26.10.2018р.

Тобто, звернення позивача до суду із цим позовом пов'язане з необхідністю захисту його прав у приватноправових відносинах, а не у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, вирішення питання правомірності набуття Глибівською сільською радою права власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення № 223-20/2017 від 26.10.2018р. «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» виходить за межі компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за померлою матір'ю ОСОБА_5; дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9, 100-103).

Спірна земельна ділянка площею 0,1965 га, що розташована в урочищі «На горі» с.Глибівка Борогодчанського району Івано-Франківської обл., була виділена ОСОБА_5 згідно рішення Глибівської сільської ради від 24.12.1997р. «Про списки громадян с.Глибівка, які подали заяви на приватизацію присадибних ділянок» (а.с.8).

При цьому, спірна ділянка не була приватизована, обміри такої не проводилися, їй не був присвоєний кадастровий номер, правоустановлюючі документи щодо неї не виготовлялися.

Починаючи з 2007 року, у погосподарській книзі зроблено запис про закриття вказаного домогосподарства.

15.09.2011р. відповідачем Глибівською сільською радою прийняте рішення № 78-8/2011 «Про занесення земель померлих громадян в землі запасу сільської ради», яким вилучено із закритих дев'яти домогосподарств земельні ділянки, в тому числі ділянка померлої ОСОБА_5, для ведення особистого селянського господарства, про що внесені відповідні зміни в земельно-облікові документи сільської ради та форму 6-зем (а.с.50).

Відповідно до рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26.10.2018р. «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» вирішено зареєструвати у комунальну власність впорядковані земельні ділянки, в тому числі, ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1965 га, урочище «На горі» с.Глибівка (а.с.49).

В листопаді 2016 року спадкоємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, який рішенням суду від 01.11.2016р. у справі № 338/1132/16-ц задоволено (а.с.37). При цьому, спірна ділянка не увійшла до складу спадкового майна.

Також ОСОБА_1 оскаржував в судовому порядку рішення Глибівської сільської ради № 78-8/2011 від 15.09.2011р. «Про занесення земель померлих громадян в землі запасу сільської ради», однак у задоволенні його позову було відмовлено (а.с.38-45).

Після виготовлення технічної документації та присвоєння спірній ділянці Відділом у Богородчансьому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській обл. кадастрового номеру, позивач звернувся до державного реєстратора щодо реєстрації спірної ділянки площею 0,1965 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.46-48).

Через невідповідність поданих документів вимогам закону і неможливістю встановити відповідність заявлених прав документам позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на спірну ділянку (а.с.79-80, 107).

Також рішенням державного реєстратора № 43990769 від 12.11.2018р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проведено державну реєстрацію права комунальної власності на спірну ділянку за Глибівською сільською радою (а.с.65).

Належність спірної ділянки до комунальної власності в особі Глибівської сільської ради стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2018р. (а.с.66).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен мас право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п.2 ч.1 ст.4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Із установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку з віднесенням спірної ділянки, на яку претендує позивач як спадкоємець за померлою ОСОБА_5, до комунальної власності, а також подальшою реєстрацією права власності на неї за Глибівською сільською радою.

При цьому, позивачем вживалися заходи для присвоєння спірній ділянці кадастрового номеру та подальшої реєстрації права приватної власності на неї.

За таких обставин між позивачем та сільською радою є наявним спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Підтвердженням наведеного також слугує й те, що однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на порушення своїх цивільних прав як спадкоємця за померлим користувачем земельної ділянки. Отже, змістом позовних вимог у цій справі є захист права власності або речового права.

При цьому, сам позивач не вступав в адміністративні правовідносини з відповідачами щодо віднесення спірної ділянки до комунальної власності та реєстрації такого права за територіальною громадою.

Також оскарження відповідних актів і дій відповідачів в розглядуваному випадку не має на меті захист прав позивача як учасника адміністративних правовідносин, а є зверненням щодо захисту його речових прав.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2003 від 30.01.2003р.).

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає змісту цього поняття.

Звідси, заявлені позовні вимоги в наведеному контексті не забезпечують поновлення прав позивача, які він вважає порушеними, і не призводять до змін в обсязі його майнових прав.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про скасування рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26.10.2018р. «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» та рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку за Глибівською сільською радою спрямовані на відновлення порушеного права позивача на спірну земельну ділянку, перехід права власності на яку до сільської ради відбувся за наслідками прийнятого останньою спірного рішення.

Тобто, звернення позивача до суду із цим позовом пов'язане з необхідністю захисту його прав у приватноправових відносинах, а не у сфері публічно-правових відносин.

Доводи апелянта в іншій частині, які викладені в апеляційній скарзі, на правомірність прийнятої ухвали не впливають.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019р. про закриття провадження в адміністративній справі № 0940/2239/18 залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. І. Запотічний
Дата складення повного судового рішення: 05.03.2019р.