Справа № 824/801/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/801/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення головного Управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №6 від 23.03.2018 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23.03.2018 р. щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2018 р. відповідачем проведено засідання комісії по розгляду справи щодо порушень законодавства про рекламу фізичної особи підприємця ОСОБА_1, за результатом якого було прийнято №6 від 23.03.2018 р. про накладення штрафу у розмірі 4750 гривень. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки при надсиланні вимоги про надання документів від 13.02.2018 р. відповідачем не вказано підстав надання такої інформації. Крім того, позивач стверджує, що підстав для здійснення перевірки та розгляду справи щодо порушення законодавства про рекламу не було, оскільки перевірка проводилась за власною ініціативою фізичної особи підприємця ОСОБА_1. Також позивач зазначає, що у матеріалах справи щодо порушення законодавства про рекламу відсутнє посилання на визнання реклами недобросовісною. Крім того, стверджує про відсутність доказів документування порушення, а саме фіксації рекламної акції зі складанням акту та припису щодо використання реклами. Позивач зазначає, що відповідно до умов договору на проведення рекламної кампанії виконавець ПП «Рекламне агентство «Акваріум» забезпечує розміщення постерів з рекламою на своїх рекламоносіях і приймає на себе всі претензії третіх осіб. А тому, на переконання позивача, штрафні санкції повинні бути застосовані до ПП «Рекламне агентство «Акваріум». Крім цього, позивач зазначає про відсутність підстав для перевірки, оскільки не було скарги з боку споживача. На думку позивача, відповідач не дотримався порядку розгляду справи щодо порушення законодавства про рекламу, а протокол й оскаржуване рішення складено з порушеннями, а саме відсутня фіксація розміщення реклами.

У відзиві на позов Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області зазначає, що при здійсненні контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту, було встановлено, що на рекламній конструкції, яка розташована на розі вулиць ОСОБА_2 та Д. Загули в м. Чернівці розміщено зовнішню рекламу щодо святкових знижок в магазині «Амфора» без зазначення інформації про дату початку та закінчення знижки, чим порушено вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу». Відповідач стверджує про дотримання управлінням вимог Закону України «Про рекламу» під час здійсненні контролю за дотриманням позивачем порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту на підставі чого було прийнято рішення №6 від 23.03.2018 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23.03.2018 р. щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_1. Відповідач зазначив, що на засіданні справи про порушення позивачем законодавства про рекламу фізична особа підприємець ОСОБА_1 зауважень та заперечень щодо підстав та порядку прийняття рішення про накладення штрафу не заявляла.

З вказаних підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

17.09.2018 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито загальне провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено на 18.10.2018 року.

Судове засідання 18.10.2018 р. не відбулось у звязку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи. 04.10.2018 р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У звязку із вказаним судом призначено розгляд справи на 20.11.2018 року.

Судове засідання 20.11.2018 р. було знято з розгляду у звязку із перебуванням головуючого судді у відрядженні. Розгляд справи призначено на 13.12.2018 року.

Судове засідання 13.12.2018 р. було знято з розгляду у звязку із перебуванням головуючого судді у відрядженні. Розгляд справи призначено на 16.01.2019 року.

В підготовчому судовому засіданні 16.01.2019 р., за участю представника відповідача, розглянуто клопотання позивача про залучення до участі по справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПП «Рекламне агентство «Акваріум», у задоволені якого, усною ухвалою суду, відмовлено за безпідставністю та необґрунтованістю. 16.01.2019 р. судом закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. Розгляд справи відкладено на 07.02.2019 року.

Судове засідання 07.02.2019 р. не відбулось у звязку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи. Водночас до суду надійшли клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 194, 205 КАС України, суд вважає, що подання до суду учасниками справи клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження є підставою для розгляду і вирішення справи по суті.

Оцінивши повідомлені представниками сторін обставини справи, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

01.02.2018 р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та ПП «Рекламне агентство «Акваріум» (виконавець) укладено договір №АК-18/18 на проведення рекламної кампанії, зокрема розміщення на експонування реклами на рекламо носіях по вул. Героїв Майдану, вул. Загули у м. Чернівці, в період з 01.02.2018 р по 28.02.2018 року. Пунктом 3.1.1 вказаного договору визначено, що виконавець зобовязаний розмістити на рекламних носіях рекламний матеріал замовника. (а.с. 133-142).

Згідно рахунку-фактури №АК-0902-12 від 09.02.2018 р. позивачем проведено оплату наданих послуг ПП «Рекламне агентство «Акваріум» в сумі 950 грн без ПДВ. (а.с. 143).

До матеріалів справи додано затверджений зразок (макет) рекламної акції, розміщення якого здійснювало ПП «Рекламне агентство «Акваріум». На вказаному макеті відсутні зазначення початку та закінчення рекламної акції магазина «Амфора», в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (а.с. 12, 46).

06.02.2018 р. посадовою особою управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено протокол про те, що в ході здійснення контролю за отриманням законодавства про рекламу встановлено, що на рекламній конструкції, яка розташована на розі вул. ОСОБА_3 майдану та Д.Загули в м. Чернівці розміщено зовнішню рекламу щодо святкових знижок в магазині «Амфора» без зазначення інформації про дату початку та закінчення знижки, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу». (а.с. 118).

13.02.2018 р. відповідачем складено та направлено позивачу вимогу про надання доказів з приводу розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу. (а.с. 49).

01.03.2018 р. відповідачем прийнято рішення №2 про початок розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу. (а.с.144).

02.03.2018 р. відповідачем складено та надіслано позивачу запрошення №24.07/04-1071 на засідання щодо розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу. (а.с. 145-146 ).

Згідно розрахунку штрафних санкцій накладених на ФОП ОСОБА_1 згідно ст. 27 Закону України «Про рекламу» визначено суму штрафних санкцій 4750 гривень. (а.с. 147).

Відповідно до протоколу засідання справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу від 23.03.2018 р. вирішено за недотримання позивачем встановлених вимог законодавства щодо змісту реклами, накласти штраф у розмірі 4750 гривень. (а.с. 148-149).

23.03.2018 р. Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області прийняло рішення №6 від 23.03.2018 р. про накладення штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про рекламу в сумі 4750 гривень. (а.с. 150-151).

До матеріалів справи додано пояснення ПП «Рекламне агентство «Акваріум» від 28.01.2019 р. в яких зазначається, що відповідно до умов договору №АК-18/18 від 01.02.2018 р. не передбачають відповідальності ПП «Рекламне агентство «Акваріум» за виявлені відповідачем порушення законодавства про рекламу. Крім того, ПП «Рекламне агентство «Акваріум» зазначає, що виконало умови договору №АК-18/18 від 01.02.2018 р. у повному обсязі. (а.с. 165-166).

Зміст спірних правовідносин полягає у перевірці судом правомірності дій відповідача під час прийняття оскаржуваного рішення.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про рекламу», постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 р. «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», постановою Кабінету Міністрів України №1092 від 16.12.2015 р. «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 р. «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу».

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. N 877-V (далі Закон №877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.2 Закону №877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як передбачено ч.1 ст.4 Закону №877 державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону №877 планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону №877 органи державного нагляду (контролю) та суб'єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

У відповідності до абз.1 ч.10 ст.4 Закону №877 посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, спосіб здійснення державного нагляду (контролю) встановлюються виключно законами.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Тобто, Закон №877 встановлює загальні засади державного нагляду (контролю) по відношенню всіх сфер діяльності суб'єктів господарювання, конкретні ж засоби, порядок та процедура здійснення державного нагляду (контролю) можуть деталізовуватись спеціальними законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулюються Законом України «Про рекламу» № 270/96-ВР від 03.07.1996 р. (далі Закон №270).

Як визначено у ч. 1 ст. 26 Закону № 270 контроль за дотримання законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 667 (далі Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику, зокрема, у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу.

Відповідно до п. 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Так, згідно з пп. 7 п. 4 Положення про Головне управління Держспоживслужби у Чернівецькій області, затвердженого наказом Держспоживслужби №583 від 21.07.2017 р., Головне управління Держспоживслужби у Чернівецькій області відповідно до покладних на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, а саме - здійснює контроль за дотриманням Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» в межах наданих повноважень.

Порядок здійснення цього контролю встановлений ст. 26 Закону № 270 та постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 р. «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу» (далі Порядок №693).

Відповідно до ст.1 Закону №270 реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону №270 реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Як встановлено судом посадовими особами Держпродспоживслужби відповідно до протоколу від 06.02.2018 р. задокументовано те, що в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу встановлено, що на рекламній конструкції, яка розташована на розі вул. ОСОБА_3 та Д.Загули в м. Чернівці розміщено зовнішню рекламу щодо святкових знижок в магазині «Амфора» без зазначення інформації про дату початку та закінчення знижки. До матеріалів справи додано затверджений зразок (макет) рекламної акції магазина «Амфора» без зазначення початку та закінчення рекламної акції.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону №270 на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

- бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

- подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Судом встановлено, що на викання вказаних норм 13.02.2018 р. відповідачем складено та направлено позивачу вимогу про надання доказів з приводу розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу.

19.02.2018 р. на виконання вимог Держпродспоживслужби позивачем надано договір №АК-18/18 від 01.02.2018 р. на проведення рекламної компанії, який укладено між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та ПП «Рекламне агентство «Акваріум» (виконавець). Крім того, було надано додаток №1 від 01.02.2018 р. до договору №АК-18/18 від 01.02.2018 р. та рахунок фактуру №АК-0902-12 від 09.02.2018 р.

З аналізу договору №АК-18/18 від 01.02.2018 р. судом встановлено, що умовами вказаної угоди визначено, що виконавець зобовязаний розмістити на рекламних носіях рекламний матеріал замовника (п.3.1.1 договору); виконавець діє як розповсюджувач реклами та не несе відповідальності за зміст реклами, яка ним розповсюджується (п. 2.6 договору). Тобто, ПП «Рекламне агентство «Акваріум» не виготовляло та не розробляло рекламу, яка була розміщена на рекламній конструкції на розі вул. ОСОБА_2 та Д.Загули в м. Чернівці, а тому відповідальність за зміст реклами лежить на ФОП ОСОБА_1 та неохоплена умовами договору №АК-18/18 від 01.02.2018 року. Крім того, умовами п. 6.2 вказаного договору визначено, що замовник гарантує, що експонтована реклама відповідає вимогам Закону України «Про рекламу» та Закону України «Про захист суспільної моралі».

Таким чином, суд вважає безпідставним твердження позивача, що відповідальною стороною, яка допустила виявлені у протоколі Держпродспоживслужби від 06.02.2018 р. порушення є ПП «Рекламне агентство «Акваріум».

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693.

У відповідності до п.11 Порядку №693 накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з п.12 Порядку №693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Відповідно до п.9 Порядку №693 накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Як передбачено п.14 Порядку №693 накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу передбачено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з п.16 Порядку №693 накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає правомірними та законними висновки протоколу засідання справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу від 23.03.2018 р., яким вирішено за недотримання позивачем встановлених вимог законодавства щодо змісту реклами, накласти штраф у розмірі 4750 гривень.

Як зазначено в п.18 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10 - денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону №270 відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, зокрема, винні у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами. Відповідальність за вказані порушення визначено у розмірі п'ятикратної вартості розповсюджуваної реклами. Як вбачається зі змісту додатку №1 до договору №АК-18/18 від 01.02.2018 р. договірна ціна за цим договором становить 950 гривень.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про правомірність дій рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області щодо прийняття рішення №6 від 23.03.2018 р. про накладення штрафу на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про рекламу в сумі 4750 гривень.

Відповідно до встановлених обставин справи вбачається, що посадовими особами Держпродспоживслужби дотримано наведені вище критерії, які стосуються процедури документування та розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу.

Порушення позивачем вимог законодавства про рекламу (ч. 5 ст. 8 Закону №270), виявлені посадовими особами Держпродспоживслужби, підтверджено матеріалами справи, а тому підстав для задоволення позову немає.

У звязку із вказаним, суд звертає увагу, що під час прийняття судом рішення досліджено усі питання, що стосуються змісту спірних правовідносин та надано оцінку кожному доказу окрему та в їх сукупності, що стало наслідком для прийняття рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність та законність прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з вимогами статей 132-143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позов відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (вул. Головна, 145/18, м. Чернівці, 58022, код ЄДРПОУ НОМЕР_1);

відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (вул. Сторожинецька, 115, м.Чернівці, 58011, ).

Суддя Т.М. Брезіна