Справа № 569/23651/18
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП № 1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, в якому просить постанову серії ДПО18 № 891725 від 02.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн. скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в обгрунтування позову посилається на те, що 02 грудня 2018 року о 14 год. 50 хв., він керуючи автомобілем MERSEDES BENZ 208D, номерний знак НОМЕР_1, в смт. Гоща, вул. Рівненська, був зупинений Начальником СРПП №1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 у звязку з ушкодженням вітрового скла.

На вимогу відповідача він надав необхідні документи та вказав, що пошкодження вітрового скла сталося щойно 02.12.2018 р. і він саме рухається додому, оскільки не має можливості здійснити заміну скла негайно.

Відповідач, не звернув уваги на його пояснення та виніс відносно нього постанову серії ДП018 № 891725 від 02.12.2018 року про нібито скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме порушення ним п. 31.4 ПДР, ГОСТ 3649-2010 (керування автомобілем, який має тріщини вітрового скла в зоні дії склоочисників) та п. 31.4.7. е ПДР (відсутній передбачений конструкцією задній захисний пристрій), якою притягнув до відповідальності у виглядів штрафу в розмірі 340 гривень.

Оскаржувану постанову він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.

14 грудня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

09 січня 2019 року ухвалою Рівненського міського суду змінено порядок розгляду справи шляхом заміни спрощеного позовного провадження на розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з»явився, про дату, час розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідачу у 15-ти денний строк пропонувалося подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені. Однак, даним правом відповідач не скористався, відзиву на позов не подав, а отже суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до таких висновків.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне серії ДП018 № 891725 від 02.12.2018 року, позивач 2 грудня 2018р., о 14 год. 50 хв., керував автомобілем MERSEDES BENZ 208D, номерний знак НОМЕР_1, в смт. Гоща, вул. Рівненська з тріщиною на лобовому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив п.п. 31.4.7 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, а також з відсутнім передбаченим конструкцією заднім захисним пристроєм, чим порушив п. 31.4.7. е ПДР.

На підставі ч.1 ст.121 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 340 грн.

Щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення ДП018 № 891725 від 02.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 цієї статті до таких несправностей віднесено: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

У позовній заяві позивач не заперечував наявності на лобовому склі тріщини, однак зазначив, що наявність тріщини не є технічною несправністю автомобіля.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача та не надано суду жодних доказів на підтверджедення розміру тріщини.

Позивач же в позовній заяві визнає, що тріщина на лобовому склі є, і вказав, що це пошкодження мало місце щойно 02.12.2018 року і він рухався додому з метою заміни лобового скла.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, за керування транспортним засобом з тріщиною в зоні роботи склоочисників не передбачено відповідальності безпеосередньо ч.1 ст. 121 КУпАП.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності з цих підстав, не ґрунтується на законі.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив п. 31.7.4(е) ПДР України, а саме, на автомобілі відсутній передбачений конструкцією задній захисний пристрій.

Пунктом 31.7.4(е) ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Проте, суду не надано доказів того, що конструкцією транспортного засобу, яким керував позивач, передбачено обов»язкову наявність заднього захисного пристрію.

Як не надано доказів і того, що ж саме конкертно у цьому автомобілі було відсутнє та передбачено конструкцією: задній захисний пристрій.

Не конкретизовано такі відомості і у оскарженій позивачем постанові про притягнення його до адміністративної відповідльності.

У зв»язку із чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки порушення, які інкримінуються позивачу, не конкретизовані, що порушує право на захист та позбавляє суд можливості встановити дійсний склад адміністративного правопорушення.

Єдиною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стала постанова про адміністративне правопорушення ДП018 № 891725 від 02.12.2018 року.

Судом встановлено, що при винесенні постанови інспектором поліції не було з'ясовано чи винний позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснював, що ніякого порушення не здійснював.

Відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких інспектор встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, за винятком постанови про адміністративне правопорушення, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 241-247, 286, 293,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови - задоволити повністю.

Постанову серії ДПО18 № 891725 від 02.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач - начальник СРПП № 1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: смт. Гоща, вул. Застав»я, 11.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина