Справа № 810/3466/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року № 810/3466/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів» про стягнення податкової заборгованості в сумі 701599,40 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем існує податкова заборгованість перед державним бюджетом в особі Головного управління ДФС у Київській області на загальну суму 701599,40 грн. Дана податкова заборгованість складається з орендної плати з юридичних осіб, що виникла на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та з податку на додану вартість, що виникла на підставі податкових декларацій. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.08.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 зупинено провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 24.09.2018.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 поновлено провадження, закрито підготовче засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.10.2018.

Судове засідання яке призначено на 22.10.2018 знято з розгляду та наступне судове засідання призначено на 13.11.2018.

13.11.2018 представник позивача подав до суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, без його участі.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Таким чином, керуючись ст.205 КАС України, ухвалою суду від 13.11.2018 вирішено справу розглядати за наявними в ній матеріалами і доказами, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, приватне акціонерне товариство «Березанський завод залізобетонних виробів» є юридичною особою, що зареєстровано 16.07.1997 виконавчим комітетом Березанської міської ради (номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 000059).

За результатами діяльності за підприємством рахується податкова заборгованість в розмірі 701599,40 грн. по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 300827,36 грн. та по податку на додану вартість в сумі 400772,04 грн..

Борг по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 300827,36 грн. виник на підставі самостійних нарахувань по податковим деклараціям та пені: - № від 16.02.2017 в якій нараховано суму у розмірі 184306,09 грн.; № від 19.02.2018 в якій нараховано суму у розмірі 67978,08 грн.

Залишок несплаченої пені становить 48543,19 грн.

Борг по податку на додану вартість становить 400 772,04 грн., виник на підставі самостійних нарахувань по податковим деклараціям, штрафним санкціям та пені: № від 21.08.2017 в якій нараховано суму у розмірі 21 914,00 грн.; - № від 20.09.2017 в якій нараховано суму у розмірі 16 128,00 грн.; - № від 17.01.2018 в якій нараховано суму у розмірі 49 484,00 грн.; - № від 17.01.2018 в якій нараховано суму у розмірі 42 672,00 грн.; - № від 17.01.2018 в якій нараховано суму у розмірі 14 393,00 грн.; - № від 17.01.2018 в якій нараховано суму у розмірі 28 088,00 грн.; - № від 19.01.2018 в якій нараховано суму у розмірі 15 952,00 грн.; - № від 19.02.2018 в якій нараховано суму у розмірі 1 906,00 грн.; - № від 16.03.2018 в якій нараховано суму у розмірі 3 538,00 грн..

Сплачено за уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з самостійним виправленням помилок - 27 249,00 грн. (за основним платежем), залишок несплаченої пені - 41,69 грн.

За результатами камеральної перевірки було складено акт від 19.08.2017 №3140/10-36-12-03/01033473 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.08.2017 № на суму - 30 171,68 грн. та від 29.08.2017 № на суму - 2 040 грн..

Також за результатами камеральної перевірки було складено акт від 19.08.2017 №3169/10-36-12-03/1033473 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.09.2017 № на суму - 145 830,67 грн..

Сплачено за уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з самостійним виправленням помилок - 818,00 грн..

Відтак податкова заборгованість відповідача становить - 701599,40 грн.

На виконання вимог ст.59 ПК України, ГУ ДФС у Київській області було направлено відповідачу, податкову вимогу форми «Ю» від 04.09.2014 №51-11 на суму 175334,47 грн..

Контролюючим органом було здійснено всі заходи спрямовані для погашення податкової заборгованості. Однак, вищевказані дії контролюючого органу не призвели до повного погашення податкового боргу.

Сума податкового боргу також підтверджується обліковими картками по ПДВ за 2017, 2018 рік та по орендній платі з юридичних осіб за 2017, 2018 рік.

Ні податкові повідомлення-рішення, ні податкова вимога відповідачем до суду оскаржені не були.

Враховуючи те, що податковий обов'язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов'язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України ).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11. статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, даних облікової картки відповідача, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов'язання з орендної плати за землю з податку на додану вартість відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов'язань за податковими деклараціями на загальну суму 701599,40 грн. відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що контролюючим органом було виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 04.09.2014 №51-11.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов'язаннями відповідач не надав.

Згідно з підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з підпунктів 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків ПАТ «Березанський завод залізобетонних виробів» у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 701599,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 701599,40 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів» () на користь Державного бюджету України 701599 (сімсот одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 40 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.