Справа № 160/7970/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Справа № 160/7970/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018р. ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення позивачеві перерахунку пенсії відповідно до абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р.;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату донарахованих сум пенсії позивачеві відповідно до абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. у справі №204/9546/13-а було задоволено його позовні вимоги та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до пенсійного органу. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18 адміністративний позов ОСОБА_3 було задоволено, визнано протиправними та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. №179192, від 11.12.2014р. №179192, від 20.02.2015р. №179192, від 24.03.2015р. №179172 та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_3, а саме: 25.12.1989р. - 08.01.1990р.; 09.01.1990р. - 11.02.1990р.; 12.02.1990р. - 23.04.1990р.; 24.04.1990р. - 29.10.1990р.; 28.11.1990р. - 07.01.1991р.; 08.01.1991р. - 19.02.1991р.; 20.02.1991р. - 31.05.1994р.; 01.06.1994р. - 30.09.1994р.; 01.10.1994р. - 30.09.1995р.; 05.04.1996р. - 04.06.1996р.; 01.06.2004р. - 02.10.2004р.; 14.11.2004р. - 31.12.2004р.; 15.04.2008р. - 18.06.2009р.; 29.07.2009р. - 13.04.2010р.; 16.04.2010р. - 14.07.2011р.; 26.07.2011р. - 17.07.2013р.; 18.07.2013р. - 31.07.2013р. до стажу підземної роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, перерахувати та виплатити недоплачену суму пенсії з 24.07.2017 року, з врахуванням страхового стажу за списком №1 вказаних періодів. 03.08.2018р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявами щодо надання розяснень про врахування при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345) та щодо надання пенсійного розрахунку на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18. Листом №Д12672-18 від 09.08.2018р. повідомлено позивача, що у вищенаведених рішеннях суду відсутні посилання на призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону №345. Позивач вважає протиправною таку бездіяльність відповідача щодо нездійснення відповідного перерахунку пенсії позивачеві на підставі ст.8 Закону №345 у редакції чинній з 11.10.2017р., оскільки на позивача розповсюджується дія ст.1 Закону №345, він працював на підземних роботах та має необхідний стаж роботи за Списком №1 згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18. У відповіді на відзив від 03.11.2018р., позивач додатково зазначає, що жодним із нормативно-правових актів, якими регулюються спірні правовідносини не передбачено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється органами Пенсійного фонду України на підставі заяви особи у порядку встановленому постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р., а отже, посилання відповідача у відзиві на позов є необґрунтованими (а.с.109-111).

Ухвалою суду від 05.11.2018р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобовязано відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

21.11.2018р., на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, відповідач подав до канцелярії суду письмовий відзив на позов, у якому просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що із заявою про перерахунок пенсії відповідно до абз.3 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановленої форми відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій позивач не звертався, рішення про відмову щодо проведення позивачеві такого перерахунку пенсії управлінням не приймалося, а отже, позовні вимоги позивача є передчасними (а.с.35-36).

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У звязку з перебуванням судді Конєвої С.О. з 17.12.2018р. по 04.01.2019р. включно у відпустці, дана адміністративна справа вирішується 08.01.2019р. у відповідності до вимог ст.ст. 241, 243, 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у справі.

З 29.08.2013р., на виконання постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. у справі №204/9546/13-а, ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копіями відповідного судового рішенні та протоколу №358 від 29.08.2014р. (а.с.9-10,49).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18 адміністративний позов ОСОБА_3 було задоволено, визнано протиправними та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. №179192, від 11.12.2014р. №179192, від 20.02.2015р. №179192, від 24.03.2015р. №179172 та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_3, а саме: 25.12.1989р. - 08.01.1990р.; 09.01.1990р. - 11.02.1990р.; 12.02.1990р. - 23.04.1990р.; 24.04.1990р. - 29.10.1990р.; 28.11.1990р. - 07.01.1991р.; 08.01.1991р. - 19.02.1991р.; 20.02.1991р. - 31.05.1994р.; 01.06.1994р. - 30.09.1994р.; 01.10.1994р. - 30.09.1995р.; 05.04.1996р. - 04.06.1996р.; 01.06.2004р. - 02.10.2004р.; 14.11.2004р. - 31.12.2004р.; 15.04.2008р. - 18.06.2009р.; 29.07.2009р. - 13.04.2010р.; 16.04.2010р. - 14.07.2011р.; 26.07.2011р. - 17.07.2013р.; 18.07.2013р. - 31.07.2013р. до стажу підземної роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, перерахувати та виплатити недоплачену суму пенсії з 24.07.2017 року, з врахуванням страхового стажу за списком №1 вказаних періодів, що підтверджується його копією, наявною у справі (а.с.11-15).

03.08.2018р. ОСОБА_3І звернувся до пенсійного органу із заявами щодо надання розяснень про врахування при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та щодо надання пенсійного розрахунку на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18, що підтверджується їх копіями (а.с.40,44).

Листом №Б 1763-17 від 19.10.2017р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зокрема, повідомило позивача, що у постанові Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. у справі №204/9546/13-а та у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18 відсутні посилання на призначення (перерахунок) пенсії позивачеві відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.22-23).

Вказаний спір виник у звязку із не проведенням відповідачем перерахунку пенсії позивача на підставі абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р. та зобовязання здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: «Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

У відповідності до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно до ст.8 Закону №345 (у редакції чинній з 11.10.2017р.) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017р. особам, пенсія яким призначена за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків та на яких розповсюджується дія Закону №345 мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, має пільговий стаж роботи за Списком №1 - 21 рік 4 місяці 13 днів, що підтверджується копіями роздруківок із підсистеми Призначення та Виплати Пенсії, протоколу №358 від 29.08.2014р., розрахунків стажу, розпорядження №179192 від 27.07.2018р., наявними в матеріалах справи (а.с.16,20,49-54,61-66,70-71,73-76).

Окрім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18 було встановлено, що в періоди з 25.12.1989р. по 08.01.1990р., з 09.01.1990р. по 11.02.1990р., з 12.02.1990р. по 23.04.1990р., з 24.04.1990р. по 29.10.1990р., з 28.11.1990р. по 07.01.1991р., з 08.01.1991р. по 19.02.1991р., з 20.02.1991р. по 31.05.1994р., з 01.06.1994р. по 30.09.1994р., з 01.10.1994р. по 30.09.1995р., з 05.04.1996р. по 04.06.1996р., з 01.06.2004р. по 02.10.2004р., з 14.11.2004р. по 31.12.2004р., з 15.04.2008р. по 18.06.2009р., з 29.07.2009р. по 13.04.2010р., з 16.04.2010р. по 14.07.2011р., з 26.07.2011р. по 17.07.2013р., з 18.07.2013р. по 31.07.2013р. позивач працював повний робочий день на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Вказане судове рішення набрало законної сили 08.05.2018р., а отже, обставини встановлені у ньому не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій беруть участь та сама особа, стосовно якої встановлено ці обставини за приписами ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З аналізу вищенаведених обставин та наведених доказів, можна дійти висновку, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах та має підтверджений пільговий стаж за Списком №1, який становить 21 рік 4 місяці 13 днів.

Таким чином, відповідно до положень абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 (чинними з 11.10.2017р.) відповідач повинен був перевірити чи має позивач право на встановлення йому мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму та у разі наявності такого права у позивача здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача та провести виплату пенсії позивачеві у наведеному розмірі.

Разом з тим, відповідачем таких вищенаведених дій вчинено не було, таких доказів матеріали справи не містять, судом із наданих матеріалів справи не встановлено, а відповідачем не надано, що свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведенні позивачеві перерахунку його пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 з 11.10.2017р.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії позивача згідно до норм абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 з 11.10.2017р.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача, як на підставу для не проведення відповідного перерахунку розміру пенсії позивача, на те, що у постанові Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. у справі №204/9546/13-а та у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. у справі №804/1466/18 відсутні посилання на призначення (перерахунок) пенсії позивачеві відповідно до Закону №345, оскільки відповідний перерахунок розміру пенсії позивача повинен був бути проведений відповідачем субєктом владних повноважень на виконання вимог абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058, в редакції Закону №2148, який набрав чинності.

Також і суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позов на те, що із заявою про перерахунок пенсії відповідно до абз.3 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановленої форми відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій позивач не звертався, рішення про відмову щодо проведення позивачеві такого перерахунку пенсії управлінням не приймалося, а отже, позовні вимоги позивача є передчасними, оскільки таких підстав лист №Д12672-18 від 09.08.2018р. не містить.

При цьому, слід зазначити про безпідставність тверджень відповідача щодо необхідності звернення позивача з відповідною заявою, оскільки норми абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 таких вимог не містять, а отже, у разі внесення змін до Законів, відповідач зобовязаний самостійно здійснити перерахунок пенсії такого пенсіонера без будь-якого звернення даної особи.

Окрім того, слід зазначити, що наведені доводи не буди обрані відповідачем підставами для відмови, викладені у листі від 19.10.2017р., а тому, в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачеві перерахунку розміру його пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р. з підстав відсутності у вищезазначених судових рішеннях посилань на призначення (перерахунок) пенсії позивачеві відповідно до Закону №345, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено порушення вищенаведеною бездіяльністю відповідача прав та інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату донарахованих сум пенсії позивачеві відповідно до абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р., оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати субєкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобовязати субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права за умови визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачеві перерахунку розміру його пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р., є саме зобов'язання відповідача розглянути питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у розмірі, встановленому абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №0.0..1 від 24.10.2018р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 352 грн. 40 коп. (704,80 грн./2) (а.с.28).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення ОСОБА_3 перерахунку розміру його пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 11.10.2017р.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) розглянути питання щодо наявності у ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Івана Езау, 6/4, РНОКПП НОМЕР_1) права на отримання пенсії у розмірі, встановленому абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Івана Езау, 6/4, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва