Справа № 826/15203/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 березня 2019 року № 826/15203/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Катющенка В.П., суддів: Кармазіна О.А., Скочок Т.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Хімтон"
до третя особа: про Державної фіскальної служби України Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Хімтон" (далі - ПП "Хімтон") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 № 000374.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акта перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання на 14.09.2015.

У попередньому судовому засіданні 14.09.2015 представником відповідача Цюрупою Д.А. подано до суду письмові заперечення проти позову, за змістом яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що у ході проведення перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації розчинника РФД-2, який зберігався у пластикових ємностях (кубах). Відповідно до наданої ПП "Хімтон" довідки від 30.12.2014 № 037 залишок розчинника для флексографічного друку (РФД-2) становив 70495 кг. Звернув увагу, що згідно проведених досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 01.08.2014 № 94/3-10.2/4266 об'ємна частина спирту етилового в розчиннику РФД-2 становить більше 80 %, відповідно зазначена рідина являється спиртовим дистилятом, а також на підставі роз'яснення Департаменту митної справи, продукція концентрація спирту більше ніж 80 % класифікується у товарній позиції 2207, а також 2207 10 00 90 згідно статті 215 Податкового кодексу, УКТЗЕД належить до підакцизної продукції. Таким чином, вважає, що позивачем порушено статтю 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", відповідно застосування до відповідача фінансових санкцій є правомірним.

Ухвалою суду від 14.09.2015 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 14.10.2015.

У судовому засіданні від 25.11.2015 представником позивача подано суду клопотання про призначення у справі судової експертизи та виклик свідків.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 25.11.2015, залучено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" (далі - ДП "УКРСПИРТ") до участі у справі в якості третьої особи та оголошено перерву до 10.02.2016.

13.01.2016 представником ДП "УКРСПИРТ" подано до суду додаткові пояснення, у яких остання звернула увагу, що виходячи з призначення розчинника для флексографічного друку, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом та класифікувати останній за товарними позиціями УКТ ЗЕД 2207 чи 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту, а відтак, вважає, що у позивача не виникає обов'язку зберігати розчинник для флексографічного друку в місцях зберігання спирту, внесених в Єдиний реєстр.

У зв'язку з неможливістю вирішення питання про призначення експертизи, ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 10.02.2016, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження та повідомив сторін, що після надходження до суду документів від позивача та третьої особи, буде постановлено ухвалу про призначення експертизи.

25.03.2016 та 01.04.2016 позивачем подано до суду пояснення, у яких додатково акцентовано увагу на протиправності оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 04.05.2016 призначено по справі товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Чи є розчинник РФД-2 спиртом етиловим, неденатурованим, денатурованим, технічним?

2. Чи є розчинник РФД-2 спиртом етиловим та чи можна його використовувати в харчових цілях?

3. Чи підтверджуються висновки податкового органу про віднесення розчинника РФД-2 виготовленого Лужанським МПД ДП "Укрспирт" відповідно до "ТУ У 24.3-5-2004 Растворитель для флексографической печати" до товарної позиції 2207, а також 2207 10 00 90 Української класифікації товарів ЗЕД?

4. За яким кодом Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності слід класифікувати розчинник РФД-2 виготовлений Лужанським МПД ДП "Укрспирт" відповідно до "ТУ У 24.3-5-2004 Растворитель для флексографической печати"?

25.11.2016 до суду від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку товарознавчої експертизи у зв'язку із ненаданням необхідних для дослідження речовин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2017 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.05.2017.

Відповідно до ухвали суду від 06.12.2017 адміністративну справу прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до розгляду колегією у складі трьох суддів у судове засідання на 28.02.2018.

28.02.2018 представником позивача подано до суду заяву про здійснення судового розгляду в порядку письмового провадження.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 28.02.2018 не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, суд на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 29.12.2014 № 255, направлень на перевірку від 29.12.2014 № 237/26-15-21-1-29, № 236/26-15-21-1-29, № 235/26-15-21-1-29 та у присутності позивача, проведено фактичну перевірку ПП "Хімтон" з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні виробничої діяльності, за результатами якої складено акт від 12.01.2015 № 26/5/21/30223111.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом встановлено факт зберігання розчинника для флексографічного друку (РФД-2) у кількості 70495 кг у місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

На підставі виявленого порушення відповідачем 25.06.2015 було прийнято рішення № 00374 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1021895,52 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання, а Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина перша статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Так, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень (частина друга статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Як вбачається зі змісту акта перевірки, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій став висновок відповідача про те, що ПП "Хімтон" зберігає розчинник для флексографічного друку (РФД-2) у кількості 70495 кг, у місці зберігання не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

У той же час, позивач вказує, що розчинник для флексографічного друку (РФД-2) не є спиртом і тому не підпадає під особливий порядок зберігання спирту.

Так, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом від 11.11.2016 №8385/16-34/8386/16-53 повідомив суд про неможливість надання висновку судово-товарознавчої експертизи у справі №826/15203/15, з огляду на те, що станом на 10.11.2016 клопотання експерта не виконано, а саме: необхідні для дослідження рідини розчинника РФД-2 не надані.

ДП "УКРСПИРТ" (Лужанське місце провадження діяльності) листом від 03.06.2016 № 142 повідомило суд про те, що не має можливості виконати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі №826/15203/15 в частині надання зразків розчинника РФД-2 для експертного дослідження, оскільки після зупинення роботи Лужанського МПД весь обсяг вказаного розчинника було відвантажено покупцям станом на 21.04.2015, на підтвердження чого вказаним підприємством надано акт інвентаризації від 21.04.2015 № 3D, складений за участі представника Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частина перша статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, враховуючи не надання Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз експертного висновку на постановлені в ухвалі суду від 04.05.2016 року питання, у зв'язку з ненаданням зразків рідини розчинника РФД-2 для проведення експертизи, що не заперечувалось позивачем, суд при розгляді даної справи досліджує у сукупності інші наявні у матеріалах справи докази та звертає увагу на наступне.

Пунктом 1.1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251 (далі - Порядок № 251) передбачено перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру, серед яких, зокрема, є відомості, що стосуються місця зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), площі місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається.

Приписами частин тридцять третьої-тридцять п'ятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі (частина тридцять сьома статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Згідно з абзацом другим розділу 1 ДСТУ 7402:2013 Національний стандарт України "Фракція головна етилового спирту" (надалі - ДСТУ 7402:2013 "Фракція головна етилового спирту") фракція головна - етиловий спирт, збагачений супутніми домішками у процесі репарації бражного дистиляту або спирту етилового - сирцю і є сумішшю спирту етилового, води та супутніх домішок, які сконцентровані у цьому технологічному процесі (альдегіди, естери, спирт метиловий, вищі спирти (сивушне масло), кислоти та інші органічні сполуки).

Фракція головна є побічним продуктом виробництва спирту етилового ректифікованого та спирту етилового технічного.

Даний стандарт набув чинності 01.07.2014, тобто до початку перевірки позивача та, відповідно, до прийняття контролюючим органом рішення про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 № 000374.

Відповідно до пункту 12 частини другої статті 544 Митного кодексу України, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності виконують виключно органи доходів і зборів, здійснюючи державну митну справу.

Частиною сьомою статті 69 Митного кодексу України визначено, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі - Порядок 428), відповідно до пункту 4 якого, повноваженнями щодо віднесення певного товару (продукції) до певного коду УКТ ЗЕД наділені органи Державної митної служби України.

Департаментом контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної фіскальної служби України листами від 26.06.2014 №946/99-99-21-01-18 та від 06.08.2014 №1226/99-99-21-01-18, з метою визначення ставки акцизного податку для РФД-2 було надано запити до Департаменту митної справи Державної фіскальної служби України щодо класифікації вказаної речовини за УКТЗЕД.

Відповідно до відповідей Департаменту митної справи Державної фіскальної служби України, наданих листами від 27.06.2014 №99-24/1.02-03/3107 та від 28.08.2014 №99-24/1-02- 02/4018, РФД - 2 класифікується у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90), як "спирт етиловий етиловий, не денатурований з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь - якої концентрації".

Відповідно до позиції № 2 - "Компонентний склад зразків" таблиці № 2 результатів досліджень від 01.08.2014 № 94/3-10.2/4266, зокрема розчинника для флексографічного друку, проведених Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів встановлено, що спирт етиловий, як компонент розчинника для флексографічного друку РФД - 2 складає 80 % (а.с. 86, том І).

Слід відмітити, що згідно з зазначеними результатами досліджень від 01.08.2014 № 94/3-10.2/4266, розчинник для флексографічного друку являє собою спиртовий дистилят, з концентрацією спирту більше 80 % та з вмістом речовин, які додаються в якості денатуруючих добавок.

Згідно з підпунктом 14.1.237 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України до спирту етилового віднесено всі види спирту етилового, біоетанол, які зазначені у товарних позиціях 2207 та 2208 згідно з УКТ ЗЕД. Спирт етиловий та інші спиртові дистиляти віднесено до переліку підакцизної продукції та встановлено ставку акцизного податку, згідно з підпунктом 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України.

До товарної позиції 2207, згідно з Довідником кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30.12.2010 № 1561 (чинного станом на момент проведення перевірки позивача) відноситься спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації. До цієї товарної позиції включаються: неденатурований етиловий спирт з концентрацією спирту 80 об. % або більше; етиловий спирт та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації.

Згідно з Українським класифікатором товарів ЗЕД, до товарної позиції 2208 відноситься спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт: 2208 90 - інші: спирт етиловий не денатурований, з фактичною концентрацією спирту менш як 80 об.% у посудинах місткістю : 2208 90 99 - більш як 2 л.

Отже, головна фракція етилового спирту класифікується як спирт етиловий, у товарних позиціях 2207 та 2208 залежно від концентрації спирту та неденатурований чи денатурований - в залежності від наявності денатуруючих добавок та барвника.

Враховуючи викладене, РФД-2 належить до підакцизної продукції та класифікується, згідно з УКТ ЗЕД, у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90).

Таким чином, у позивача зберігався РФД-2, який є підакцизним товаром і, відповідно до підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, класифікується, згідно з УКТ ЗЕД, у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, при вирішенні справи колегією суддів встановлено, що товари за кодом 2207 УКТ ЗЕД належать до групи 22 "Алкогольні та безалкогольні напої і оцет", що суперечить призначенню рідини для автомобіля та фарби.

Враховуючи викладене та зважаючи на неможливість проведення судової експертизи через припинення виробництва об'єкта дослідження, суд трактує сумніви щодо класифікації РФД-2 на користь позивача, не надаючи при цьому оцінку характеристикам речовини, що потребує наявності спеціальних знань.

У будь-якому разі, навіть якщо і погодитись з висновком відповідача про порушення Закону № 481/95-ВР, колегія суддів акцентує увагу на протиправності оспорюваного рішення в цілому як щодо форми його прийняття та і щодо розміру застосованого штрафу у сумі 1021895,52 грн, з огляду на те, що в акті перевірки відсутні відомості щодо фактичної вартості товару.

Також, суд звертає увагу, що покладення відповідачем у розрахунок штрафних санкцій акцизного податку та ПДВ, нарахованого на вартість товару - неправомірне, оскільки згідно вимог податкового законодавства суми податкових та/або грошових зобов'язань визначаються платником податку самостійно, виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов'язань або ж контролюючим органом шляхом донарахування виключно за підставами та у порядку, визначеному Податковим кодексом України (глава 4, ч. 1 ст. 217 ПК України). Податковим органом не подано суду доказів дотримання такого порядку; представник відповідача підтвердив, що податкові повідомлення-рішення про нарахування суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, не приймалися.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 205, 229, 241 - 246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Хімтон" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3-Г, ідентифікаційний код 30223111) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України (04212, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 39292197) про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 № 00374.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04212, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 39292197) на користь Приватного підприємства "Хімтон" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3-Г, ідентифікаційний код 30223111) 487,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Головуючий суддя СуддіВ.П. Катющенко О.А. Кармазін Т.О. Скочок