Справа № 815/3259/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

Київ

справа №815/3259/17

адміністративне провадження №К/9901/8557/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В.М.,

суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

за участю: секретаря судового засідання Корецького І.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Козачек С.Д, Батракова Р.А.,

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби) на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Федусика А.Г. (головуючий), суддів: Зуєвої Л.Є., Яковлєва О.В. від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ГУ Держпродспоживслужби, третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

1.1 визнати незаконним та скасувати наказ від 31 травня 2017 року № 121-к про звільнення його з посади начальника Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби;

1.2 поновити на посаді начальника Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби.

2. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 12 вересня 2017 року позов задовольнив частково.

2.1 Визнав протиправним наказ ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 31 травня 2017 року № 121-к у частині формулювання причини звільнення «у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 150 календарних днів підряд».

2.2 Зобов'язав ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області внести зміни до пункту 1 наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 121-к від 31 травня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_5» щодо формулювання причини звільнення ОСОБА_5, вказавши «у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд» замість «у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 150 календарних днів підряд».

2.3 У задоволенні решти позовних вимог, - відмовив.

3. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 грудня 2017 року постанову суду першої інстанції скасував та прийняв нову, якою позов задовольнив.

3.1 Визнав протиправним та скасував наказ ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №121-к від 31 травня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_5».

3.2 Поновив ОСОБА_5 на посаді начальника Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області з моменту звільнення.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено:

3.1 Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 177 к від 6 червня 2016 року ОСОБА_5 призначено на посаду начальника Управління захисту прав споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.

3.2 Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 121-к від 31 травня 2017 року позивача звільнено з посади начальника Управління захисту прав споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з нез'явленням на службу (з 23 грудня 2016 року) протягом більш як 150 календарних днів підряд.

3.3 Позивач був відсутній на роботі з 23 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про відсутність на робочому місці ОСОБА_5 та не повідомлення причин відсутності на службі. Зазначені обставини позивач не спростував належними та допустимими доказами. Факт відсутності на службі у цей період позивачем не заперечувався.

3.4 У матеріалах справи міститься довідка за результатами позапланової виїзної перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 13 липня 2017 року, у якій, зокрема, зазначено, що порушень законодавства про державну службу при припиненні державної служби начальником Управління захисту прав споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_5 не встановлено, проте було виявлено неправильне формулювання підстави припинення державної служби відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про державну службу».

3.5 Під час вищевказаної перевірки, зокрема, досліджено наданий Журнал листків непрацездатності по ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області за період з грудня 2016 року по 2 червня 2017 року та встановлено, що інформація про надані листки по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_5 відсутня.

3.6 У адміністративному позові позивач зазначив, що у період з 23 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року перебував на лікарняному, та надав до суду копії листків непрацездатності. При цьому позивач не заперечував в судовому засіданні, що листки непрацездатності за вказаний період роботодавцю не надавались.

3.7 Сторонами не заперечувався той факт, що на день звільнення 31 травня 2017 року, позивач був відсутній на роботі більше 120 календарних днів підряд.

3.8 Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, вважаючи звільнення з посади протиправним, позивач звернувся до суду.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року, ГУ Держпродспоживслужби звернулося з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

5. На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму частини другої статті 87 Закону України «Про державну службу». Скаржник вважає, що єдиною умовою застосування цієї норми є те, що державний службовець протягом певного календарного періоду взагалі не виходив на службу. А вже безпосередньо кількість робочих днів такого невиходу залежить від організації служби особи, але не має значення для застосування наведеного законодавчого припису. Крім того, вважає помилковими висновки суду щодо протиправного врахування у період з 23 грудня 2017 року по 31 травня 2017 року вихідних та святкових днів, коли позивач був працездатним та міг виконувати свої службові обов'язки.

6. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_5 зазначив, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Конституція України

7.1 Частина шоста статті 43

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

8. Закон України «Про державну службу»

8.1 Пункт 4 частини першої статті 83

Державна служба припиняється: за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

8.2 Частина друга статті 87

Підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення може бути нез'явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов'язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

9. Кодекс законі про працю України

9.1 частина третя статті 235

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

11. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

12. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

13. Частиною другою статті 87 Закону України «Про державну службу» передбачено дві підстави для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення, а саме: перша - нез'явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності; друга - нез'явлення державного службовця на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

14. Наявність таких підстав припинення державної служби обумовлена тим, що тривала відсутність державного службовця у випадку тимчасової непрацездатності може негативно впливати на функціонування державного органу, де особа проходить державну службу.

15. Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що до періоду тимчасової непрацездатності зараховуються всі календарні дні звільнення від роботи за листком непрацездатності, у тому числі святкові, неробочі і вихідні дні, які припадають на такий період.

16. Отже, при визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез'явлення на службі здійснюється безперервно, починаючи з першого дня нез'явлення на службу через тимчасову непрацездатність. У такому разі, вихід державного службовця на службу до закінчення зазначеного періоду (120 календарних днів) - перериває такий строк та, у наступному, цей період тимчасової непрацездатності не враховується при визначенні наявності підстав припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

17. При визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез'явлення на службі здійснюється не підряд, а сумарно протягом року, починаючи з першого дня нез'явлення на службу через тимчасову непрацездатність. Також у цьому разі, вихід державного службовця на службу не є тією обставиною, яка перешкоджає суб'єкту призначення реалізувати його право на припинення державної служби за його ініціативою.

18. При цьому, наведені законодавчі приписи обумовлюють здійснення розрахунку саме зважаючи на кількість календарних днів тимчасової непрацездатності у період перебування у трудових відносинах (проходження служби), а не кількість календарних днів тимчасової непрацездатності, які припадають на робочі дні.

19. Судом першої інстанції встановлено, що загальний час тимчасової непрацездатності ОСОБА_5 у періоді з 23 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року становив більше 120 календарних днів підряд.

20. Визнаючи протиправним наказ відповідача в частині формулювання причини звільнення позивача «у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 150 календарних днів підряд» та зобов'язуючи внести зміни до пункту 1 наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 121-к від 31 травня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_5» щодо формулювання причини його звільнення, вказавши «у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд», суд першої інстанції, з висновком якого погоджується Колегія суддів, обґрунтовано дійшов висновку, що порушень норм Закону України «Про державну службу» при припиненні державної служби ОСОБА_5 не встановлено.

21. Ураховуючи, що під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач правильно визначив підставу звільнення позивача, однак невірно зазначив причину звільнення, суд першої інстанції обґрунтовано змінив формулювання причин звільнення і привів його у відповідність з чинним законодавством.

22. Звільнення позивача з займаної посади здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та за законами України, за наявності підстави, передбаченої частиною другою статті 87 Закону України «Про державну службу».

23. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, у порушення диспозиції частини другої статті 87 Закону України «Про державну службу», вирішив питання застосування цієї норми у співвідношенні до періоду працездатності позивача та кількості робочих днів у календарний період нез'явлення позивача на службу. Проте, законодавець не встановлює умови щодо кількості робочих днів державного службовця, у які він не вийшов на роботу в календарний період.

24. За таких обставин апеляційний суд, помилково вважав, що вихідні та святкові дні не повинні бути включені до розрахункового періоду (120-ти денної) відсутності державного службовця на роботі.

25. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа № 815/4343/17, адміністративне провадження № К/9901/40944/18.

26. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

27. У відповідності до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

28. У межах розгляду даної справи суд дійшов висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм частини другої статті 87 Закону України «Про державну службу», що призвело до скасування цим судом рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

29. Ураховуючи вищенаведене Суд касаційної інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року скасувати, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року залишити в силі.

п о с т а н о в и в :

30. Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - задовольнити.

31. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року скасувати.

32. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року залишити в силі.

33. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду