Справа № 160/7345/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року Справа № 160/7345/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комюкрейнторг" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року прийнято позовну заяву до провадження, відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Так, станом на 30.06.2018 року сума недоїмки становить 14 242,91 грн. та складається з несплаченого єдиного внеску за звітні періоди з березня (залишок 676,08 грн.) по травень 2018 року включно. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позові відмовити повністю.
До суду 19.11.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що ТОВ "Комюкрейнторг" довело конкретними фактами, підтвердженими первинними документами, що у позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного внеску. При цьому, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не довело, що позивач допустив несвоєчасну сплату єдиного внеску, а також наявність недоїмки. Дані інформаційні системи, не підкріплені жодним доказом, не можуть слугувати підставою для складання спірної вимоги.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З 01.01.2018 року позивач перебуває на обліку в ДПІ у Новокодацькому районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є платником єдиного внеску.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.153. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України).
Відповідно до пункту 2.2 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (в редакції чинній на час винесення спірної податкової вимоги), податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.
Пунктом 59.1. статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до положень частин 1-4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі - Закон №2464-VI ) рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року (далі - Інструкція №449), вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі: актів документальних перевірок; звітів платника про нарахування єдиного внеску; облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
Так, у випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
З матеріалів справи видно, що вимога встановлює заборгованість станом на 30 червня 2018 року, отже, вимога має бути направлена (вручена) позивачу протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (червень).
Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що інформаційні системи місять інформацію про наявну недоїмку станом на 01.01.2018 р. в розмірі 14 196,30 грн. Зазначена сума, за даними відповідача, складається з сум несвоєчасно сплаченого єдиного внеску за кожен місяць з грудня 2016 р. по березень 2018 р., - за 16 місяців.
Позивач зазначає, що відповідно до інформації щодо нарахування та сплати єдиного внеску за його даними коливання сум нарахування та сплати єдиного внеску залежить, в тому числі від сплати компенсації працівникам за невідбуту відпустку, розрахунків при звільненні та таке інше.
Так, у грудні 2016 року нараховано 4 754,83 грн. та сплачено 6 477,08 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж) відповідно до законодавства України.
У січні 2017 року нараховано та сплачено 1 539,50 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У лютому 2017 року нараховано 2 384,94 грн. та сплачено 3 384,94 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У березні 2017 року нараховано та сплачено 1 540,26 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У квітні 2017 року нараховано та сплачено 2 163,59 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У травні 2017 року нараховано та сплачено 1 617,28 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У червні 2017 року нараховано та сплачено 1 408 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У липні 2017 року нараховано 965,47 грн. та сплачено 1 334,23 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У серпні 2017 року нараховано 717,71 грн. та сплачено 816,21 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У вересні 2017 року нараховано та сплачено 729,56 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У жовтні 2017 року нараховано 729,56 грн. та сплачено 760,47 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У листопаді 2017 року нараховано 729,56 грн. та сплачено 760,47 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У грудні 2017 року нараховано 743,54 грн. та сплачено 1 447,54 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У січні 2018 року нараховано та сплачено 819,06 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У лютому 2018 року нараховано та сплачено 819,06 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У березні 2018 року нараховано та сплачено 767,59 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У квітні 2018 року нараховано та сплачено 819,06 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У травні 2018 року нараховано 819,06 грн. та сплачено 1 155,66 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
У червні 2018 року нараховано 819,06 грн. та сплачено 710,13 грн. Сплата здійснена одночасно із виплатою заробітної плати двома частинами (аванс та основний платіж).
Таким чином, станом на 30.06.2018 р. позивач в повному обсязі сплатив єдиний внесок. За звітні періоди з грудня 2016 року по лютий 2017 року, березень 2017 року, недоїмки зі сплати єдиного внеску у позивача не виникало, оскільки єдиний внесок сплачувався своєчасно.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем підтверджено первинними документами, що у нього відсутня недоїмка зі сплати єдиного внеску. При цьому, відповідач не довів, що позивач допустив несвоєчасну сплату єдиного внеску, а також наявність недоїмки.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1 762 грн., що документально підтверджується квитанцією №10 від 27.09.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1 762 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комюкрейнторг" судові витрати у розмірі 1 762 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.