Справа № 461/4544/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №461/4544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Інструментальне-10, ОСОБА_3 про зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2М.) до Львівської міської ради (далі відповідач, Львівська міська рада), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Інструментальне-10 (далі третя особа 1), ОСОБА_3 (далі третя особа 2), в якому просить суд:

- зобов'язати Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_2 від 28 серпня 2015 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_2 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна, буд. №10 та будинком за адресою: м. Львів, вул. Авраама Лінкольна, буд. №23 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку;

- зобов'язати Львівську міську раду надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою шодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна, буд. №10 та будинком за адресою: м. Львів, вул. Авраама Лінкольна, буд. №23 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.

Позиція позивача викладена у позові та додаткових пояснення, в яких позивач зазначив, що є учасником бойових дій та має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва у відповідності до вимог 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач зазначив, що 28 серпня 2015 року звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про виділення земельної ділянки, в якому просив розглянути на сесії Львівської міської ради питання щодо безоплатної передачі в першочерговому порядку земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою м. Львів, вул. Інструментальна, 10. Однак, позивач отримав відповідь , в якій було зазначено, що клопотання розглянуто не було з підстав не дотримання порядку звернення, у звязку з чим було повернуто таке клопотання з додатками. Так, у вказаній відповіді було зазначено, що позивач не виконав вимоги зазначені в рішенні № 605 від 08.08.2015 «Про затвердження технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада». Проте, зазначені підстави є необґрунтованими, а рішення № 605 від 08.08.2015 не існує. Додатково зазначив, що у відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу та надав такий дозвіл третій особі 1. Вказує, що клопотання скеровувалося виключно до Львівської міської ради, а відповідь надавав департамент містобудування управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, що суперечить чинному законодавству. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у визначений судом строк надав до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначив, що позивач 28.08.2015 звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га. Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради надало позивачу повідомлення, що його клопотання розглянуто і для винесення клопотання на сесію необхідно подати документи, передбачені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг». Проте, позивачем до клопотання подано лише копію паспорта та копію довідки учасника антитерористичної операції. Отже, позивачем не дотримано вимог щодо подачі документів, які передбачено адміністративними картками адміністративно-господарського управління при наданні послуг громадянам. Відтак, за відсутності передбачених законом документів, необхідних для вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, клопотання позивача було повернуто останньому. З огляду на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві та доповненнях до відзиву, просив в задоволенні позову відмовити.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2018 передано за підсудністю справу № 461/4544/18 за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання протиправною і скасування ухвали та зобов'язання до вчинення дії на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

13 серпня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 12 лютого 2019 року, суд протокольною ухвалою закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

12 лютого 2019 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради № 5248 від 01.10.2015 «Про надання ОСББ Інструментальне-10 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Інструментальній, 10».

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій (посвідчення серія МВ № 035385) та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Львівської міської ради з клопотанням щодо безоплатної передачі земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна, буд. №10 та будинком за адресою: м. Львів, вул. Авраама Лінкольна, буд. №23.

29 вересня 2015 року управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради скерувало на адресу позивача лист №2403-3вих-3147, в якому повідомило позивача, що його клопотання розглянуто і для винесення клопотання на сесію необхідно подати документи, передбачені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг», які надає Львівська міська рада, зокрема:

- заяву на імя Львівського міського голови (додатки 1,2 до цієї інформаційної картки);

- план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал два примірники);

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх з а власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області ( про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки);

- письмову згоду землекористувачів на імя Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частину у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів (засвідчена у поточному році);

- копію паспорта громадянина України (1,2,11 сторінки).

Проте, позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає, що має право на отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку , тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право надувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до положень статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських рад у галузі земельних відносин на території міст, зокрема пункт а) передбачає розпорядження землями територіальних громад, а пункт б) передбачає передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Аналогічні повноваження встановлені у п. 34 ч. 1 ст. 26 та ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішення. Рішення приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, приписи Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України визначають виключну компетенцію сільських рад щодо передачі земельних ділянок територіальних громад у власність чи користування громадян та юридичних осіб. Вирішення питань про передачу земель територіальної громади у власність чи користування є виключним правом сільської ради як суб'єкта права власності на землю.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання її у власність, за результатами розгляду якої визначені статтею 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Відмова в наданні такого дозволу повинна бути мотивованою і можлива лише у визначених випадках.

Суд встановив, що 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Львівської міської ради з клопотанням щодо безоплатної передачі ОСОБА_2 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна, буд. №10 та будинком за адресою: м. Львів, вул. Авраама Лінкольна, буд. №23.

Однак, 29 вересня 2015 року управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради скерувало на адресу позивача лист №2403-3вих-3147, в якому повідомило позивача, що його клопотання розглянуто і для винесення клопотання на сесію необхідно подати документи, передбачені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг», які надає Львівська міська рада, зокрема:

- заяву на імя Львівського міського голови (додатки 1,2 до цієї інформаційної картки);

- план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал два примірники);

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх з а власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області (про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки);

- письмову згоду землекористувачів на імя Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частину у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів (засвідчена у поточному році);

- копію паспорта громадянина України (1,2,11 сторінки).

Як встановив суд та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 до клопотання від 28.08.2015 подав копію паспорта та копію довідки учасника антитерористичної операції.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 було повернуто його клопотання з додатками у зв'язку із ненаданням повного пакету документів, передбачених ЗК України, що унеможливлює вирішення питання.

Проте, позивач не погоджується із таким рішенням та вважає, що у відповідача були відсутні законні права щодо зобовязання позивача надати додаткові документи, оскільки у відповідності до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Проте, суд відхиляє такі доводи позивача з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що законодавством України не визначено поняття графічних матеріалів, а також не конкретизовано вимог щодо їх оформлення та з врахуванням положень ч.1 ст.79 ЗК України, графічними матеріалами, обсяг яких дозволяє чітко ідентифікувати місце розташування земельної дільники відносно інших землевласників та землекористувачів, можуть бути викопіювання із планово-картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації тощо.

Тобто, така бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість органу виконавчої влади надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в загальному щодо ідентифікованої земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що надані позивачем до клопотання графічні матеріали не відповідають вимогам законодавства, оскільки позивачу необхідно було надати план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями.

У зв'язку з цим, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на заборону вимагати додаткові матеріали та документи не передбачені ст. 118 ЗК України.

Окрім того, суд наголошує, що позивачем не було надано суду підтверджуючих документів щодо подання останнім повного пакету документів, що визначені статтею 118 ЗК України, матеріали справи зворотного не містять.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем не було надано доказів, що останній виконав вимоги листа (повідомлення) управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-3вих-3147, в якому пропонувалося позивачу надати необхідні документи для винесення клопотання позивача на розгляд сесії Львівської міської ради.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ЗК України щодо подачі документів.

Що стосується доводів позивача, що клопотання він скеровував до Львівської міської ради, а відповідь надавало управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради, що суперечить чинному законодавству, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою тощо.

Згідно п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних та міських рад вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами ч.13 ст.46 цього Закону пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

При цьому, у ст. 33 Регламенту Львівської міської ради 7-го скликання, затвердженої ухвалою № 260 від 17.03.2016, зазначено, що підготовку питань, що подаються на розгляд ОСОБА_4 організовує секретар Ради. До проекту ухвали у друкованій та електронній формах додається пояснювальна записка, яку готує ініціатор проекту ухвали. Якщо предметом розгляду є об'єкти землекористування або нерухомості, то автор проекту ухвали додає правовстановлюючі документи на цей об'єкт (витяг про реєстрацію права власності, рішення суду тощо), світлини цих об'єктів та відповідно план земельної ділянки масштабу М 1:500 або технічний паспорт об'єкта у електронному вигляді. До проекту ухвали додаються передбачені текстом додатки в оригіналі, при необхідності - висновки відповідних комісій ОСОБА_4 та оригінали або засвідчені копії документів, посилання на які містяться в мотивуючій частині проекту ухвали. Проект ухвали повинен мати погоджувальні підписи (візи) : 1) автора проекту; 2) керівника секретаріату ОСОБА_4; 3) начальника юридичного управління; 4) голів профільних постійних комісій; 5) секретаря Ради; 6) визначеного секретарем Ради керівника департаменту чи інших посадових осіб, до компетенції яких належить дане питання. Візування проекту ухвали є обов'язковим. ОСОБА_5 забезпечує можливість ознайомлення депутатів з текстами всіх проектів ухвал та іншими, передбаченими у пункті 4 цієї статті матеріалами, в електронному вигляді і тиражування проектів ухвал, зауважень візуючих та пояснювальних записок до них для депутатів на пленарні засідання ОСОБА_5.

З врахуванням наведених вище норм слідує, що розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, пояснювальної записки тощо, а тому з врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_2 не було надано повного пакету документів, як наслідок не було підстав виносити розгляд поданого позивачем клопотання на пленарне засідання міської ради.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Проте, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог, натомість відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а позовні вимоги позивача з мотивів та підстав, наведених у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при відмові у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач - ОСОБА_2 (79070, м. Львів, вул. Зубрівська, 36-а/20, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач - Львівська міська рада (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Інструментальне-10 (79068, м. Львів, вул. Інструментальна, 10, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (79068, м. Львів, Гетьмана Мазепи, 11-а/51, РНОКПП НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2019.

Суддя Р.М. Брильовський