Справа № 591/961/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 591/961/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді - Гуцала М.І.,

Суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.12.2018 (повний текст складено 20.12.2018), головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я. по справі № 591/961/18

за позовом ОСОБА_1

до Північно-східного офісу Держаудитслужби в особі начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області Шевченко Наталії Володимирівни

про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області в особі начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області Шевченко Наталії Володимирівни з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області Шевченко Наталії від 15.02.2018 № 18/0004/2018/пн про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні законодавства з фінансових питань, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.12.2018 адміністративний позов задоволено. Скасовано як незаконну постанову №18/0004/2018/пн від 15.02.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки всім доказам, які наявні у справі, а також не забезпечено належного з'ясування всіх обставин справи, чим порушено ст. 9 та ч. 1 ст. 90 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим вимогам ст. 246 КАС України та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від. 20.05.2013 № 7.

Також на думку заявника висновок суду щодо закінчення строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності.

Вважає, що даній обставині суд першої інстанції дав невірну оцінку, тому така обставина не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зауважує, що виявленні та зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення порушення, є триваючими, тому що здійснювались позивачем неодноразово і тривалий період з 2014 року по січень-вересень 2017 року і станом на момент фіксування порушення в акті ревізії 27.12.2017.

Позивачем на електронну адресу суду направлено клопотання про розгляд справи за її відсутності. Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, враховуючи наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що 15.02.2018 начальником Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області Шевченко Н.В. за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2018 було прийняте рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, як головного бухгалтера Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. (а.с.7).

Зі змісту постанови від 15.02.2018 вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення: ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, п. 1.2 р. 1 Порядку складання фінансової, бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 44 від 24.01.2012 (у редакції до 31.03.2017), п. 2 р.1 Порядку складання бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, звітності фондами загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 44 від 24.01.201 (у редакції з 31.03.2017), ч.ч. 4, 5, 7 ст. 13, ч. 1 ст.80 (в ч. 3 ст. 58) Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI (із змінами та доповненнями), п. 46, п. 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (із змінами та доповненнями), п .2.3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення протиепізоотичних заходів, що затверджений постановою КМУ від 23.04.2008 № 413, Додатку 1 «Перелік інфекційних і паразитарних хвороб тварин, заходи з профілактики, локалізації та за необхідності-ліквідації яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення протиепізоотичних заходів, що затверджений постановою КМУ від № 413, п. 5.4 Колективного договору Лікарні на 2013-2015 роки зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації за № 6 від 04.04.2013, п.п. 5.4.1 п. 5.4 Колективного договору Лікарні 2017 року, зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації за № 06 від 19.04.2017.

Згідно постанови вказані порушення полягали в тому, що позивач, яка є головним бухгалтером Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини, у період з 01.07.2014 по 30.09.2017 та станом на 27.12.2017, не здійснювала належний контроль та не створив необхідних умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, що виразилося у:

- завищенні касових та фактичних видатків по загальному фонду у формі «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» (форма № 2д) за 2014 рік за КПКВК 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України» за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 9035 грн. 05 коп., за КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на суму 1987 грн. 71 коп. у формі «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» (форма № 2м) за 2015 рік за КТКВК 160904 «Організація та регулювання діяльності ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» - на суму 15357 грн. 70 коп., за КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» - на суму 3201 грн. 39 коп., за 2016 рік за КТКВК 160904 «Заходи з проведення лабораторно - діагностичних, лікувально - профілактичних робіт, утримання ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 18685 грн. 83 коп. по КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на суму 3762,84 грн., за січень- вересень 2017 року за КПКВК МБ 5317340 «Заходи з проведення лабораторно-діагностичних, лікувально-профілактичних робіт, утримання ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 23767 грн. 27 коп., по КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на суму 4877 грн. 62 коп., внаслідок зайвого нарахування та виплати заробітної плати за час щорічних додаткових відпусток за роботу із шкідливими і важкими умовами праці 33-м працівникам на загальну суму 66845 грн. 85 коп. та відповідно, зайвого перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 13829 грн. 56 коп;

- завищення касових та фактичних видатків у формі «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» (форма № 2д) за 2014 рік за КПКВК 2802030 «Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 3245 грн. 83 коп., по КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на суму 714 грн. 08 коп.; у формі № 2м «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» за 2015 рік за загальним фондом КТКВК 160904 «Організація та регулювання діяльності ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 5808,84 грн., по КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» на суму 1277 грн. 94 коп., за 2016 рік за загальним фондом КТКВК 106904 «Заходи з проведення лабораторно-діагностичних, лікувально-профілактичних робіт, утримання ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 94155 грн. 93 коп., за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» на суму 20714 грн. 31 коп., за січень-вересень 2017 року за загальним фондом КПКВК 5317340 «Заходи з проведення лабораторно- діагностичних, лікувально-профілактичних робіт, утримання ветеринарних лікарень та ветеринарних лабораторій» по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 105099 грн. 97 коп., по КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» на суму - 23122 грн. 00 коп., в результаті проведення покриття за рахунок асигнувань загального фонду видатків спеціального фонду, в частині нарахування та виплати заробітної плати провідним лікарям ветеринарної медицини (офіційним лікарям) та лікарям ветеринарної медицини, які заміняли на період їх відпустки або хвороби, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) лікарні на суму 254138 грн. 90 коп.;

- заниженні суми у рядку 150 «Матеріали та продукти харчування» форми № 1 «Баланс» станом на 01.01.2015 - на суму 602 грн. 67 коп., станом на 01.01.2016 - 494 грн. 11 коп., за 01.01.2017 - 935 грн.76 коп., на 30.09.2017 - 991 грн. 48 коп., у результаті списання мастидину та маститесту - С без пред'явлення до відшкодування його вартості господарствам.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

На час розгляду справи у суді сплинули строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КпАП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, за приписами ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Пунктом сьомим ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пунктом третім ч. 3 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи.

Пунктом третім ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на триваючий характер вчиненого позивачем правопорушення та обчислення двомісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності з дати оформлення акта ревізії є необґрунтованими, у зв'язку з чим зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови №18/0004/2018/пн від 15.02.2018, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2. Порушення полягали в тому, що позивач, яка є головним бухгалтером Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини, у період з 01.07.2014 по 30.09.2017 та станом на 27.12.2017, не здійснювала належний контроль та не створила необхідних умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, що виразилося у завищенні касових та фактичних видатків за 2014 рік, за 2015 рік, за 2016 рік, за січень-вересень 2017 року та заниженні суми рядку 150 «Матеріали та продукти харчування» форми № 1 «Баланс» станом на 01.01.2015, на 01.01.2016, на 01.01.2017, на 30.09.2017.

Так, колегія суддів зазначає про те, що за період часу, який перевірявся склав - з 01.07.2014 по 30.09.2017 року, тоді як виявлення здійснено 27.12.2017, складення протоколу 05.02.2018, прийняття оскаржуваної постанови 15.02.2018.

Вказана обставина є безумовною підставою для закриття провадження у справі та скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

З приводу доводів апеляційної скарги про вчинення позивачем саме тривалого правопорушення, та з цих підстав неправильного застосування судом першої інстанції приписів статті 38 КУпАП, колегія суддів вказує на таке.

В своєму акті перевірки відповідач визнав конкретний період, за який було виявлено порушення саме до 30.09.2017, що підтверджується протоколом від 05.02.2018.

Крім цього, вказані відповідачем недоліки у роботі позивача містять посилання на конкретні календарні періоди, та вказують на завершені у часі дії.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, повно відобразив обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанцій, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 250, 272, 286, 310, 315, 316, 321, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.12.2018 року по справі № 591/961/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно приписів ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 04.03.2019.