Справа № 826/11556/18
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2019 року

Київ

справа №826/11556/18

адміністративне провадження №К/9901/66150/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 у складі судді Аблова Є.В. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 у складі колегії суддів: Шелест С.Б. (головуючого), Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є. у справі №826/11556/18 за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ради національної безпеки і оборони України та Національної поліції України, в якому просить суд визнати:

- бездіяльність слідчих підрозділів органів Національної поліції України при здійсненні ними досудового розслідування кримінальних проваджень №0000274, №0004456, №0004534, №0000031 із невиконання судових рішень з чинних кримінальних проваджень, протиправною і зобов'язати Національну поліцію України провести швидке, повне та неупереджене досудове розслідування чинних кримінальних проваджень та забезпечити прийняття по ним законних і неупереджених рішень;

- бездіяльність Ради національної безпеки та оборони України щодо невжиття заходів демократичного цивільного контролю дотриманням органами Національної поліції України законів, у тому числі за належним виконанням судових рішень, при здійснені ними досудового розслідування з кримінальних проваджень №0000274, №0004456, №0004534, №0000031, протиправною і зобов'язати Раду національної безпеки і оборони України забезпечити реалізацію конституційного права на судовий захист в чинних кримінальних провадженнях;

- стягнути з Ради національної безпеки та оборони України на користь позивача, за рахунок коштів Державного бюджету України заподіяну здоров'ю позивача моральну шкоду в сумі 5 000 000 гривень 00 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі частини 1 статті 170 КАС України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме - ст. ст. 2, 5 КАС України, та норм матеріального права - ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», ст. 3,4 Закону України «Про Раду національної безпеки та оборони України» та ст.5 Закону України «Про національну безпеку України», просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд. Зазначає про неврахування судами тієї обставини, що позов було заявлено ним зокрема, у зв'язку, з невиконанням РНБО статтей 1 та 19 Закону України «Про звернення громадян».

Учасники справи правом подачі відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

Переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, суд приходить до таких висновків.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позовні вимоги полягають у протиправності дій відповідачів щодо внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури до суду має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, то спірні позовні вимоги не можуть бути предметом оскарження у порядку, визначеному КАС України та мають розглядатися у межах кримінального судочинства.

Як правильно враховано судами, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 2 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури до суду має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, і не може бути предметом оскарження у порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про бездіяльність слідчих підрозділів органів Національної поліції України при здійсненні ними досудового розслідування кримінальних проваджень №0000274, №0004456, №0004534, №0000031 і з невиконання судових рішень з чинних кримінальних проваджень, протиправною і зобов'язати Національну поліцію України провести швидке, повне та неупереджене досудове розслідування чинних кримінальних проваджень та забезпечити прийняття по ним законних і неупереджених рішень.

Що стосується висновків судів про відмову у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог, заявлених до Ради національної безпеки і оборони України, судова колегія зазначає про таке.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У касаційній скарзі позивач звертає увагу на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про те, що предметом позовних вимог є лише протиправність рішень, дій чи бездіяльність органів досудового розслідування, які оскаржуються в порядку, визначеному главою 26 КПК України, оскільки відповідачами порушено обов'язки, визначені Законом України «Про звернення громадян». Зокрема, письмові звернення позивача від 19.03.2018 і 26.06.2018 Радою національної безпеки і оборони в порядку, передбаченому статтею 19 ЗУ «Про звернення громадян» розглянуті не були.

Колегією суддів установлено, що і в позовній заяві, і в апеляційній скарзі позивач зазначав про порушення Радою національної безпеки і оборони порядку розгляду звернень від 19.03.2018 і 26.06.2018, про що надав копії листів-відповідей відповідача, адресованих ОСОБА_2 від 29.03.2018 №189/22-01 та від 07.05.2018 №247/22/01.

Так, відповідно до статті 19 ЗУ «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 24 зазначеного закону, особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Натомість, в порядку передбаченому статтею 2 КАС України суди попередніх інстанцій діям Ради національної безпеки і оборони оцінки при розгляді письмових звернень позивача від 19.03.2018 і 26.06.2018 не надали.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі та апеляційний судом, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, не навів обставин із посиланням на докази, а також жодних мотивів неврахування доказів та підстав, з яких суди виходили при постановленні ухвали в цій частині.

З огляду на зазначене, колегією суддів приймаються доводи позивача про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 та направлення справи для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі в частині позовних вимог до Ради національної безпеки і оборони.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України в частині відмови у відкритті провадження щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Ради національної безпеки і оборони України щодо невжиття заходів демократичного цивільного контролю дотриманням органами Національної поліції України законів, у тому числі за належним виконанням судових рішень, при здійснені ними досудового розслідування з кримінальних проваджень №0000274, №0004456, №0004534, №0000031, протиправною і зобов'язати Раду національної безпеки і оборони України забезпечити реалізацію конституційного права на судовий захист в чинних кримінальних провадженнях та стягнення з Ради національної безпеки та оборони України на користь позивача, за рахунок коштів Державного бюджету України заподіяну здоров'ю позивача моральну шкоду в сумі 5 000 000 гривень 00 коп. - скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду