Справа № 824/83/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/83/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі - позивач) просить суд: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо відмови йому у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 77% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести йому перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01.01.2018р. із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018р., виходячи із 77% відповідних сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що йому з 01.01.2018р. перераховано пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб". При цьому, при розрахунку розміру пенсії ГУ ПФУ в Чернівецькій області застосувало розмір пенсії у відсотках в розмірі 70% сум грошового забезпечення. Не погодившись з указаними діями відповідача позивач звернувся до органу Пенсійного фонду з вимогою про перерахунок пенсії з урахуванням 77% грошового забезпечення з 01.01.2018р., на що отримав відмову у такому перерахунку. Позивач вважає відмову відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням 77% відповідних сум грошового забезпечення протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення. Зазначає, що зміни, які набрали чинності з 01.05.2014р., внесені в ст.13 Закону №2262-ХІІ Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. № 1166-VІІ стосуються виключно порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. У зв`язку з цим стверджує, що оскільки йому призначено пенсію до набрання чинності змін, дії відповідача щодо визначення розміру пенсії позивачу виходячи з 70%, а не від 77% від суми грошового забезпечення, не відповідають чинному законодавству.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки перерахування та виплата пенсії позивачу проведена на підставі довідки з Чернівецького обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , при цьому виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018р. здійснена згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відповідач вважає вимогу позивача щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018р. безпідставною, оскільки згідно Закону України від 27.03.2014р. "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак відповідач вважає, що вони діяли правомірно, а перерахунок та виплата пенсії здійснена згідно діючого законодавства.

Ухвалою суду від 18.12.2018р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У поданому до суду відзиві представник відповідача просив зупинити провадження у справі та залишити без розгляду позовні вимоги, які знаходяться поза межами строку звернення до суду.

Ухвалами суду від 12.02.2019р. в задоволенні указаних клопотань представника відповідача відмовлено.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 21.01.1998р. призначено пенсію за вислугу років (29 років служби) на підставі п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-XII (далі - Закон №2262) в розмірі 77% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років від 05.02.1998р. №ХЖ 15741 (а.с.12 на звороті).

20 березня 2018 року на підставі довідки Чернівецького обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 05.03.2018р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704. При цьому застосовано розмір пенсії у відсотках у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії за пенсійною справою №ХЖ15471-Міноборони (а.с.20,12).

04.01.2019р. позивач звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням 77% грошового забезпечення з 01.01.2018р. (а.с.10).

Згідно відповіді пенсійного органу від 21.01.2019р. №35/Ш-11 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та повідомлено, що при здійсненні перерахунку його пенсії застосовано законодавство, що діяло на момент його проведення, зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 (а.с.11).

Позивач вважає протиправною відмову органу Пенсійного фонду щодо здійснення йому перерахунку з 01.01.2018р. пенсії з урахуванням 77% грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 р.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018р. за №103 (далі Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Згідно з п.2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (п.4 Постанови №103).

На підставі вказаних вище положень можна дійти висновку, що перерахунок призначеної пенсії здійснюється виключно у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Інших підстав, які б впливали на розмір призначеної пенсії при її перерахунку ні Законом №2262, ні Постановою №103 не передбачено.

Натомість, відповідач при перерахунку пенсії позивачу застосував положення ч.2 ст.13 Закону №2262, зі змінами внесеними Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. за №1166-VII.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону №2262.

Згідно з названою нормою Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу частиною 2 статті 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Згодом, Законом України від 04.07.2002р. № 51-IV, який набрав чинності 31.07.2002р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, зокрема, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, що не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення - змінено на 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI (далі - Закон №3668), який набрав чинності 01.10.2011р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, з 01.10.2011р. положення ч.2 ст.13 Закону № 2262 щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

В подальшому, відповідно до Закону України від 27.03.2014р. за №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014р. було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Отже, з моменту призначення позивачу пенсії максимальний розмір пенсії встановлений Законом №2262 у відсотках неодноразово змінювався, при цьому, розмір пенсії позивача, визначений при призначення йому пенсії, що становив 77% відповідних сум грошового забезпечення залишався незмінним до 20.03.2019р.

Враховуючи положення наведених норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014р., тобто набрання ними чинності, та стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на виконання Постанови КМУ №103.

Всупереч наведеному, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови №103, управління Пенсійного фонду безпідставно застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування положень Закону №2262 у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови №103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.03.2018р., але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачу за вислугу років із застосуванням 77% відповідних сум грошового забезпечення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України, та неправомірність дій відповідача у вищевказаній частині, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2018р. із розрахунком підвищення до неї відповідно до Постанови №103 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018р., виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність вчинених дій та законність відмови позивачу щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018р. з розрахунку 77% грошового забезпечення призначеної пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 77% відповідних сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01.01.2018р. із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018р., виходячи із 77% відповідних сум грошового забезпечення.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, вул. Оренбурзька, 7А м. Чернівці, 58022).

Суддя В.О. Кушнір