Справа № 425/344/19
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 Провадження №2-а/425/24/19

Справа №425/344/19

місто Рубіжне, Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

30 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення (а.с. 2-7).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31 січня 2019 року даний адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 10).

06 лютого 2019 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ВР № 331635 від 16.01.2019.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 січня 2019 року відповідачем було складено постанову серії ВР № 331635 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В постанові зазначено, що 16 січня 2019 року об 11 год. 15 хв. в місті Рубіжне на вулиці Мєндєлєєва, 22, водій керуючи транспортним засобом, не пропустив пішохода, який знаходився на нерегульованому пішохідному переході позначеному відповідними дорожніми знаками 5.35.1 5.35.2 «Пішохідний перехід», чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам, оскільки в зазначений день він дійсно керував своїм автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Мєндєлєєва у місті Рубіжне Луганської області, але значно пізніше. Поліцейським, які його зупинили та звинуватили у порушенні п. 18.1 ПДР України, позивач пояснив, що не здійснював дане правопорушення та вимагав надати йому адвоката, але вони на це не відреагували та склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При розгляді справи поліцейський не дав йому можливості в повному обсязі скористатись правами, були порушені вимоги щодо процедури розгляду справи.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 331635 від 16.01.2019 (а.с. 15-17).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21-22).

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить суд розглянути справу без його участі (а.с. 33).

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву у визначений судом строк не надав, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та відеозапис з місця події від 16.01.2019 (а.с. 25, 26).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВР № 331635 від 16.01.2019 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень (копія постанови - а.с. 8).

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 16.01.2019 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску (а.с. 26).

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що по вулиці Мєндєлєєва у місті Рубіжне Луганської області автомобіль патрульної поліції зупинився на нерегульованому пішохідному перехресті, щоб пропустити пішохода, який у цей час був на краю проїзної частини дороги, а транспортний засіб ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, у цей час рухався у зустрічному напрямку та не створював будь-якої перешкоди чи небезпеки для даного пішохода. Після зупинки, позивач пояснив працівникам поліції, що дідусь не знаходився на пішохідному переході та ще не переходив дорогу, коли він проїжджав пішохідний перехід. Потім позивач вимагав надати йому адвоката, але після пропозиції патрульних запросити самому собі адвоката він переговорив з кимось по мобільному телефону та відмовився від даної вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.10 ПДР України визначає поняття:

пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками

5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч;

проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Відповідно до п. 4.16. (а) ПДР України пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

Згідно з п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З аналізу наведених норм вбачається, що пішохід має перевагу, а водій повинен зменшити швидкість чи зупинитися тільки тоді, коли пішохід вже почав перехід проїзної частини, тобто перебуває на спеціально позначеній ділянці проїзної частини, передбаченої для руху транспортних засобів, а не на тротуарі, роздільній смузі чи в іншому місці, рух транспорту на якому неможливий чи заборонений.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис порушення з нагрудних відеокамер на одязі поліцейських.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який надано відповідачем та додано до матеріалів справи, вбачається, що в момент переїзду позивачем пішохідного переходу пішохід знаходився на безпечному інтервалі від його транспортного засобу та тільки збирався переходити дорогу.

Посилання позивача на те, що він не керував транспортним засобом при обставинах зазначених поліцейським у постанові суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наданим відповідачем відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Щодо доводів позивача про порушення працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне порушення, суд дійшов такого.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суд не приймає доводи позивача про порушення його прав тим, що справа була розглянута в місці його вчинення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про таке порушення, оскільки відповідно до зазначених нормативних актів розгляд цих справ здійснюється на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на те, що його було позбавлено можливості скористатися своїми

правами під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є повністю необґрунтованими. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач сам погодився розглядати справу без адвоката, будь-яких інших клопотань під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення не заявляв, в той час як інспектор розяснив йому всі його права згідно Конституції України та КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, письмовий відзив на позов відповідачем не подано, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі ст. 139 КАС України у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 139, 194, 229, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити, постанову серії ВР № 331635 від 16.01.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255,00 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: 93010, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2, адреса місцезнаходження: 93100, вулиця Штейгерська, 8, місто Лисичанськ, Луганської області, .

Суддя В.В. Москаленко