Справа № 186/2005/18(2-а/0186/4/19)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Дніпросправа № 186/2005/18(2-а/0186/4/19)
(суддя Янжула С.А., м. Першотравенськ)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року у справі №186/2005/18(2-а/0186/4/19) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Першотравенського відділу поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Сибірного Володимира Віталійовича, Першотравенського відділу поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 грудня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 4 Першотравенського відділу поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Сибірного Володимира Віталійовича (далі - відповідач-1), Першотравенського відділу поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2) в якому просить скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №937002 від 08.12.2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не заперечує та підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписом та фотознімком, що він приблизно о 18:10 год. керував транспортним засобом «Мазда 626» та зупинився неподалік від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надано належних доказів та не роз'яснено права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ДПО18 №937002 від 08.12.2018 року винесеною відповідачем, 08.12.2018 року о 18:10 годині на вул. Ювілейна м. Першотравенськ позивач керуючи автомобілем «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку безпосередньо на автобусній зупинці, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.11).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статі 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9 «е» ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано фотофіксацію з якої вбачається, що в темну пору доби автомобіль здійснив зупинку (стоянку) (а.с.20).

Однак, надана відповідачами фотофіксація не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки з зазначеного фото не можливо встановити, що на ньому зафіксовано саме автомобіль позивача, при цьому зазначена фотофіксація не містить ні дати ні часу коли її було зроблено.

Твердження позивача про те, що він 08.12.2018 року приблизно о 18:10 у м. Першотравенськ зупинився неподалік від зупинки для маршрутних транспортних засобів не свідчить про те, що на вищезазначеній фотофіксації зафіксовано саме його автомобіль, оскільки ця фіксація могла бути здійснена в інший час та в іншому місті, тобто не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності.

Крім того, саме по собі твердження позивача про те, що він здійснив зупинку неподалік від зупинки для маршрутних транспортних засобів не підтверджує факт здійснення ним зупинки ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Слід зазначити й те, з наданої відповідачем відеофіксації (а.с.21) неможливо встановити будь-яких обставин цієї справи, оскільки вона не містить фіксації факту вчинення правопорушення позивачем ні будь-яких пояснень позивача, процедури розгляду адміністративної справи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості оскаржуваної постанови відповідачами не надано.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не надано доказів роз'яснення позивачу його прав під час розгляду адміністративної справи, що свідчить про порушення процедури притягнення позивача до відповідальності.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач був ознайомлений зі своїми правами у зв'язку з отримання копії постанови серії ДПО18 №937002 від 08.12.2018 року на зворотній сторінці якої перелічені всі права особи, яка притягається до відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки у відповідності до положень статті 279 КУпАП роз'яснення особі, яка бере участь у розгляді справи, її прав і обов'язків повинно бути роз'ясненні до розгляду такої справи, а не після її розгляду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, у зв'язку з чим, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року у справі №186/2005/18(2-а/0186/4/19) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Постанову серії ДПО18 №937002 від 08 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя А.В. Суховаров