Справа № 510/1445/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 510/1445/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Бошков І. Д.

Час і місце ухвалення: м. Рені

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа: інспектор патрульної поліції 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший сержант Хлєвний Володимир Олександрович про скасування постанови серії ЕАВ № 506620 від 29.07.2018 р.,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа: інспектор патрульної поліції 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший сержант Хлєвний Володимир Олександрович про скасування постанови серії ЕАВ № 506620 від 29.07.2018 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що відповідно до спірної постанови до нього (позивача) застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за те, що він начебто порушив п. 31.4.7. г Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 412D, д. н. НОМЕР_1, який використовується для міжміських перевезень пасажирів за маршрутом «Одеса-Рені», з непрацюючими замками дверей аварійного виходу, які під час руху відчинились. Зауважив, що інспектор незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, чим позбавив його можливості в сповна скористатися правами, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції м. Одеси (третя особа: інспектор патрульної поліції 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ст. сержант Хлєвний Володимир Олександрович) про скасування постанови серії ЕАВ № 506620 від 29.07.2018 р. - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова винесена відносно позивача прийнята з порушенням норм ст. 283 КАС України, оскільки справу розглянуто на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцем знаходження органу. При цьому апелянт посилається на помилковість прийняття до уваги судом першої інстанції як доказу відеозапису з відеореєстратора, який знаходився на службовому транспорті відповідача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕАВ № 506620 від 29.07.2018 року, винесеною інспектором патрульної поліції 4-го батальйону 3-ої роти УПП в Одеській області ДПП ст. сержантом Хлєвним В.О. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. В постанові вказується, що ОСОБА_2 29.07.2018 р., приблизно о 17:07 год. в м. Одесі пл. Старосінна, 3/1, керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 412D, д. н. НОМЕР_1, який використовується для міжміських перевезень пасажирів за маршрутом «Одеса-Рені», з непрацюючими замками дверей аварійного виходу, які під час руху відчинились, чим порушив п. 31.4.7 (г) ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правильно кваліфікував дії позивача за відповідною статтею КпАП, а також дотримав порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення виходячи з наступного.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя, п'ята і шоста статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, отже процедура винесення оскаржуваної постанови відповідачем не порушена.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта, що постанова повинна розглядатися за місцем знаходження органу, тобто за місцем його вчинення, спростовуються вищезазначеними нормами закону, та не приймаються судом до уваги у зв'язку з помилковістю трактування норм права.

Щодо суті вчиненого правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про дорожній рух».

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 29.07.2018 р., приблизно о 17:07 год. в м. Одесі пл. Старосінна, 3/1, керував автомобілем НОМЕР_1, який використовується для міжміських перевезень пасажирів за маршрутом «Одеса-Рені», з непрацюючими замками дверей аварійного виходу, які під час руху самовільно відчинились, чим порушив п. 31.4.7 (г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств - виробників та іншої нормативно-технічної документації; п.31.4. - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.31.4.7. «г» - не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу від сорока до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис, який міститься в матеріалах справи та встановлено, що поліцейським патрульної служби було зафіксовано факт порушення ПДР позивачем, зокрема, що під час руху транспортного засобу білого кольору марки «Mercedes-Benz Sprinter 412D», відчинилися двері аварійного виходу.

Позивачем доказів протилежного до суду не надано, при цьому в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції помилково взято до уваги наданий відповідачем відеозапис.

Колегія суддів не приймає вищезазначені доводи апелянта з огляду на наступне.

Згідно ч.1ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Разом із тим, відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а отже доводи апелянта є не обґрунтованими.

Таким чином, відповідачем доведено законність та обґрунтованість винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАВ № 506620 від 29.07.2018 року та законність дій щодо її складення, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 05 березня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова