Справа № 161/1141/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/2154/19

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу громадянина Конго ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року, ухвалене суддею Кирилюк В.Ф., 15:17:10 год, м. Луцьк, у справі за позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Конго ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації,-

В С Т А Н О В И В:

23.01.2019 року позивач - Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить продовжити строк затримання на шість місяців, а саме: до 27.07.2019, громадянину Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк шість місяців, до 25.07.2019 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем вчинялися належні дії з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 па підставі рішення суду, зокрема направлялися запити, з проханням сприяти у встановленні особи затриманого іноземця або виготовленні посвідки на повернення в країну походження. Таким чином, слід продовжити строк затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, громадянин Конго ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року та позовну заяву залишити без розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що позов про продовження його затримання повинен був подаватися до 22.01.2019 року включно, проте його було подано 23.01.2019 року з пропуском визначеного законом строку. Крім того, апелянт стверджує, що він провів у затриманні 6 місяців, протягом яких ним ніхто з органів влади не цікавився і будь-якої інформації, яка б сприяла у отриманні документів для його ідентифікації, не отримував.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від учасників справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 27.07.2018 року в с. Старовойтово працівниками Луцького прикордонного загону в адміністративному порядку, відповідно до ст.263 КУпАП, був затриманий громадянин Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2018 року задоволено позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Конго ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання. Затримано громадянина Республіки Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України,з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі) на термін до 6 (шести) місяців.

Згідно ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (п.11).

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (п.12).

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи (п.13).

Зі змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов'язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення реадмісії особи.

При цьому, на позивача покладено обов'язок висвітлити, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Згідно матеріалів справи позивачем скеровано лист № 81/8539 від 28.07.2018р. до начальника Департаменту консульського відділу забезпечення захисту юридичних та фізичних осіб КУ МЗС Українищодо встановлення особи, затриманої без документів (а.с.16).

Відповіді на вказаний лист позивач не отримав.

Таким чином, позивачем доведено, що на момент закінчення шестимісячного строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача.

При цьому, позивачем висвітлено, які дії та заходи вживалися ним для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, однак такі бажаних результатів не дали.

За наявності таких умов є неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, через що строк затримання підлягає продовженню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла переконливого висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального права, оскільки позивачем доведена необхідність продовження строку затримання відповідача, через що є наявними правові підстави для продовження строку затримання Конго ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє решту доводів апелянта (його представника), які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.271, 272, 289, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Конго ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року у справі №161/1141/19 за позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Конго ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 04.03.2019.