Справа № 0840/3251/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3251/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року (суддя М.С.Лазаренка) у справі №0840/3251/18 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

10 серпня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо утримання з позивача пенсії за період з 27 квітня 2016 до 31 вересня 2016 року та невиплати пенсії за період 01 жовтня 2016 до 06 січня 2017 року; зобов'язати відповідача повернути позивача незаконно утриману пенсію за період з 27 квітня 2016 до 31 вересня 2016 року, та виплатити недоплачену пенсію за період 01 жовтня 2016 до 06 січня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначає, що 27.04.2016 позивачем було укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на шість місяців. Разом з тим, з січня 2017 року відповідачем розпочато процедуру стягнення з позивача надмірно виплаченої пенсії, у зв'язку з тим, що позивач не повідомив орган Пенсійного фонду про укладання контракту про проходження військової служби в ЗСУ. Також, з 01.10.2016 по 06.01.2017 позивачу припинено здійснення пенсійних виплат, у зв'язку із продовженням строку контракту про проходження військової служби в ЗСУ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо утримання з ОСОБА_1 пенсії за період з 27 квітня 2016 року до 31 вересня 2016 року та невиплати пенсії за період 01 жовтня 2016 року до 06 січня 2017 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повернути ОСОБА_1 незаконно утриману пенсію за період з 27 квітня 2016 року до 31 вересня 2016 року, та виплатити недоплачену пенсію за період 01 жовтня 2016 року до 06 січня 2017 року.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі №0840/3251/18та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером за вислугою років та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З січня 2017 року почалось утримання з позивача сум надміру отриманої пенсії в розмірі 12683,69 грн.

25 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз'яснень про причини утримання коштів з пенсії, причини переплати та період за який буде здійснюватись утримання.

Листом від 12.06.2018 №1349/Т-9 відповідач повідомив позивача про те, що утримання пенсійних виплат здійснюється у зв'язку із укладанням позивачем контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на шість місяців з 27.06.2016, на підставі статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо утримання пенсійних виплат, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Частиною 3 вказаної статті закону встановлено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців.

Таким чином, всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду.

Відтак, на всіх осіб, які уклали такі контракти мають розповсюджуватись норми частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплата пенсійного забезпечення таким особам, якщо вони отримують пенсію за вказаним Законом, не має припинятися.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №569/5311/17.

Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року (набрав чинності 20.01.2015) затверджено Указ Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року, яким оголошено проведення часткової мобілізації.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.04.2016 року з Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу.

Згідно з пунктом 3 вказаний контракт є строковим та укладеним на шість місяців.

Окрім того, за умовами контракту ОСОБА_1 зобов'язувався проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку контракту, а вразі настання особливого періоду - понад установлений строк контракту, відповідно до вимог

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на позивача має поширюватися дія ч. 3 ст. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки навіть в договорі містить посилання, що строк контракту продовжується в разі настання особливого періоду, тобто фактично строк дії контракту закінчується з настанням строку на який його укладено або пов'язаний із закінченням особливого періоду, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Посилання скаржника на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом прав суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи містить лист відповідача від 12.06.2018, саме з якого ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав та законних інтересів. Саме з моменту ознайомлення зі змістом вказаного листа, а не початку здійснення відрахування коштів з пенсії, має відраховуватися строк для звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов