Справа № 160/8853/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року Справа № 160/8853/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання протиправною та скасування постанови, -
23.11.2018 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 12.09.2018 року по виконавчому провадженню №18413808 про стягнення виконавчого збору з позивача у розмірі 17 326,26 грн.
28.11.2018 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі №160/8853/19 та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання та зобов'язано відповідача надати відзив на позов (а.с.2).
12.12.2018 року усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, у зв'язку із відсутністю відповідача та третьої особи було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.01.2019 року о 13:20 год. (а.с. 30-31).
21.01.2019 року усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, у зв'язку із відсутністю відповідача та третьої особи було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.01.2019 року о 11:40 год. (а.с. 38-39).
28.01.2019 року усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 18.02.2019 року о 11:40 год. (а.с. 47-48)
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження, відкрите на виконання судового наказу, виданого господарським судом Дніпропетровської області №35/8-10 від 09.02.2010 року щодо стягнення з МКВП «Дніпроводоканал» ДМР (правонаступником якого є Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради) на користь ВАТ «Енергопостачальня компанія «Дніпрообленерго» боргу в сумі 173 262,66 грн. Так, 14.09.2018 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №18413808 на суму 17 326,26 грн. При цьому, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі №35/8-10 від 10.09.2018 року судовий наказ №35/8-10 від 09.02.2010 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, оскільки наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі, то й відсутня і сума, яка підлягає стягненню.
Також, 18.02.2019 року представник позивача звернувся із заявою про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат щодо здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн., а всього на суму 3762,00 грн.
Таким чином, з урахуванням того, що у позовній заяві не були заявлені вимоги щодо стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат на суму 3762,00 грн., суд розцінює вищевказаний розрахунок суми судових витрат, наданий представником позивача, як заяву про збільшення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо прийняття зазначеної заяви, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
З урахуванням вищезазначеного, приймаючи до уваги, що стадія підготовчого провадження розгляду справи була закінчена 28.01.2019 року, отже, з урахуванням положень, визначених у ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повертає заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат без розгляду, як таку, що подана без додержання вимог процесуального закону.
Представник позивача в судовому засіданні обставини викладені у позовній заяві підтвердив, наполягав на задоволенні позовних вимог. При цьому, представником позивача було подано заяву про розгляд справи у письмовому провадженні (а.с. 56).
Станом на 28.02.2019 року представником відповідача відзив на позов подано не було.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник третьої особи до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням відсутності заперечень з боку представника відповідача про розгляд справи в письмовому провадженні, з урахуванням клопотання представника позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи третьої особи, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення спору по суті заявлених вимог, суд ухвалив здійснити розгляд справи у письмовому провадженні.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.04.2010 року на підставі судового наказу №35/8-10 від 09.02.2010 року, виданого господарським судом Дніпропетровської області, було відкрито виконавче провадження №18413808 про стягнення з Міського комунального виробничого підприємства «Дніпроводоканал» на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» боргу у сумі 173 262,66 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження, наявної у матеріалах справи (а.с. 10).
10.09.2018 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області було задоволено заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі №35/8-10 від 09.02.2010 року про про стягнення з Міського комунального виробничого підприємства «Дніпроводоканал» на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» боргу у сумі 173 262,66 грн. (а.с.11-13).
Вказана ухвала господарського суду Дніпропетровської області набрала законної сили 17.09.2018 року (а.с. 11-13).
При цьому, 12.09.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 17 326,26 грн. в рамках виконавчого провадження №18413808 (а.с. 15).
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості прийняття відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом п'ятим частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
За приписами ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Аналіз зазначених норм права, що регулюють спірні правовідносин, дає підстави зробити висновок, що визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, свідчить про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02.04.2010 року постановою головного державного виконавця було відкрито виконавче провадження №18413808 з примусового виконання наказу №35/8-10 від 09.02.2010 року, виданого господарським судом Дніпропетровської області.
Так, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 року, яка набрала законної сили 17.09.2018 року, наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі №35/8-10 від 09.02.2010 року про стягнення з Міського комунального виробничого підприємства «Дніпроводоканал» на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі «Дніпропетровських міських електричних мереж» боргу у сумі 173 262,66 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що факт визнання наказу судом таким, що не підлягає виконанню свідчить про відсутність достатніх правових підстав у державного виконавця для прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, а також і прийняття відповідної постанови про стягнення такого збору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що при прийнятті оспорюваної постанови відповідач діяв всупереч чинному законодавству України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 12.09.2018 року по виконавчому провадженню №18413808 про стягнення виконавчого збору з позивача у розмірі 17 326,26 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 28.02.2019 року.

Суддя Н.Є. Сліпець