Справа № 0840/2699/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 січня 2019 року 12:53Справа № 0840/2699/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.

та представників

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

до 1. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

2. Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі позивач, ПАТ «Донбасенерго») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач 1, Офіс ВПП ДФС), Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач 2, Запорізьке управління Офісу ВПП), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Запорізького управління Офісу ВПП по проведенню камеральної перевірки позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток, які оформлені актом від 16.02.2018 №94/28-10-47-09/23343582;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 16.03.2018 № на суму 1 105 875,72 грн.

Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 02.08.2018.

Ухвалою суду від 02.08.2018 провадження у справі зупинено до 02.10.2018, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

Ухвалою суду від 02.10.2018 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.10.2018 провадження у справі зупинено до 20.11.2018, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

В підготовчому засіданні 20.11.2018 поновлено провадження у справі, а також закрито підготовче провадження та призначено розгляд адміністративної справи по суті на 19.12.2018.

В судовому засіданні 19.12.2018 оголошено перерву в розгляді адміністративної справи до 16.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем 2 протиправно проведено камеральну перевірку ПАТ «Донбасенерго», з урахуванням того, що з 01.01.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Вказує, що пунктом 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного закону установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами ДФС України субєктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Зазначає, що ПАТ «Донбасенерго» здійснювало господарську діяльність з виробництва електричної енергії на Старобешівській тепловій електричній станції (далі Старобешівська ТЕС), яка розташована у смт.Новий світ Старобешівського району Донецької області. Вказує, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.02.2015 №273 Старобешівська ТЕС ПАТ «Донбасенерго» була включена до переліку електроустановок виробників електричної енергії, які знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, проте, контролюючим органом, в порушення пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1762, була проведена перевірка ПАТ «Донбасенерго».

Також, позивач вказував і на безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в Акті камеральної перевірки, оскільки податкове зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік (декларація від 03.02.2015 №) було виконано 18.02.2015, що підтверджується платіжним дорученням №954. Вказує на те, що грошові кошти за вказаним платіжним дорученням були зараховані до бюджету лише 30.03.2015 не залежало від волі ПАТ «Донбасенерго», а тому позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне виконання платіжного доручення банком. Таким чином, на думку позивача, проводячи оплату грошових коштів 03.10.2017, 03.11.2017 та 03.12.2017 позивач не міг порушити строки сплати зобовязань за декларацією з податку на прибуток за 2014 рік, оскільки відповідне зобовязання погашено ще в 2015 році.

Крім того, представники позивача вказували на те, що під час проведення камеральної перевірки контролюючим органом не було враховано подані ПАТ «Донбасенерго» уточнюючі розрахунки від 09.02.2017 №, якою уточнено показники податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2016 року, та від 07.08.2017 №, якою уточнено показники податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік. Вказують, що незважаючи на відсутність узгодженого грошового зобовязання за декларацією з податку на прибуток підприємства, станом на час проведення перевірки, до позивача незаконно застосовано штрафні санкції.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі проти позову заперечили. В обґрунтування заперечень послалися на те, що Запорізьким управлінням Офісу ВПП правомірно та в межах наданих повноважень проведено камеральну перевірку ПАТ «Донбасенерго». Зазначають, що положення пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1762, на які посилається позивач, не поширюються на проведення камеральних перевірок. Також, представник відповідачів вказував і на ту обставину, що ПАТ «Донбасенерго» зареєстровано у місті Києві, тобто на території населеного пункту де органи державної влади здійснюють свої повноваження, а сплата позивачем узгоджених податкових зобовязань ніяким чином не обумовлена діяльністю відокремленого підрозділу Старобешівської ТЕС.

Також, представник відповідача вказував і на безпідставність твердження позивача про подвійне притягнення ПАТ «Донбасенерго» до відповідальності за одне і те саме порушення, оскільки Податковим кодексом України чітко врегульовано питання застосування штрафних санкцій та пені.

Представник відповідача також вказував, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення стало те, що відповідно до інформації АІС «Податковий блок» встановлено факт несвоєчасної сплати позивачем узгодженого грошового зобовязання з податку на прибуток, задекларованого самостійно ПАТ «Донбасенерго» в податкових деклараціях за 2014 рік, за 2015 рік, за І квартал 2016 року. Вказує, що подання позивачем, відповідно до статті 50 ПК України, уточнюючих декларацій з податку на прибуток, зокрема І квартал 2016 року, не зменшують узгоджені податкові зобовязання задекларовані в податкових деклараціях за звітні періоди, що уточняються, а впливають на сальдо розрахунків у періоді подання платником податків таких уточнюючих декларацій.

Представник відповідачів підтримав позицію викладену в письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 16 лютого 2018 року Запорізьким управлінням Офісу ВПП проведено камеральну перевірку ПАТ «Донбасенерго» (код за ) з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток, за результатами якої складено Акт перевірки від 16.02.2018 №94/28-10-47-09/23343582.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 16.02.2018 №94/28-10-47-09/23343582 встановлено порушення ПАТ «Донбасенерго» п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме встановлено несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 5 529 378,60 грн. більше 30 календарних днів.

Не погодившись з висновками Акту перевірки ПАТ «Донбасенерго» подало письмові заперечення на висновки акту перевірки, проте, за результатами розгляду заперечень ПАТ «Донбасенерго» контролюючий орган дійшов висновку про відповідність висновків акту перевірки вимогам чинного законодавства.

На підставі висновків Акту перевірки від 16.02.2018 №94/28-10-47-09/23343582 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача, на підставі статті 126 Податкового кодексу України, застосовано штраф (20%) у розмірі 1 150 875,72 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України. Рішенням ДФС України від 23.05.2018 №17761/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення рішення, а скаргу без задоволення.

Позивач, не погодившись з правомірністю дій Офісу ВПП ДФС щодо проведення камеральної перевірки та правомірністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Щодо посилань позивача на протиправність проведення камеральної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

03 листопада 2016 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №1726), який набув чинності з 01.01.2017.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1726 установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України субєктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначене положення пов'язує заборону проведення перевірки із провадженням суб'єктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Крім того, установлено, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на субєктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції (6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1726).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що станом на дату набрання чинності Законом №1726 ПАТ «Донбасенерго» проводило діяльність з виробництва електричної енергії на Старобешівській ТЕС, яка розташована в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ПАТ «Донбасенерго» (юридичної особи) є місто Київ, вул. Предславинська, буд.34а, тобто в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Знаходження на території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, відокремленого підрозділу Старобешівської ТЕС в даному випадку не забороняє контролюючому органу провести камеральну перевірку ПАТ «Донбасенерго», оскільки позивач зареєстрований в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження, а камеральна перевірка стосувалась виключно питання своєчасності сплати узгоджених грошових зобовязань.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно було проведено камеральну перевірку ПАТ «Донбасенерго».

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення став висновок контролюючого органу про порушення ПАТ «Донбасенерго» строків сплати самостійно визначеного угодженого податкового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 5 529 378,60 грн., а саме:

за податковою декларацією з податку на прибуток за 2014 рік від 03.02.2015 № (рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/854/16-а): сума зобовязання в розмірі 125921,70 грн., з граничним терміном сплати 19.02.2015, фактично сплачена 03.10.2017; сума зобовязання в розмірі 125921,70 грн., з граничним терміном сплати 19.02.2015, фактично сплачена 03.11.2017; сума зобовязання в розмірі 125921,70 грн., з граничним терміном сплати 19.02.2015, фактично сплачена 03.12.2017;

за податковою декларацією з податку на прибуток за 2015 рік від 26.02.2016 № (рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/854/16-а): сума зобовязання в розмірі 800232,70 грн., з граничним терміном сплати 10.03.2016, фактично сплачена 03.10.2017; сума зобовязання в розмірі 800232,70 грн., з граничним терміном сплати 10.03.2016, фактично сплачена 03.11.2017; сума зобовязання в розмірі 800232,70 грн., з граничним терміном сплати 10.03.2016, фактично сплачена 03.12.2017;

за податковою декларацією з податку на прибуток за І квартал 2016 року від 05.05.2016 № (рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №805/1577/16-а): сума зобовязання в розмірі 916971,80 грн., з граничним терміном сплати 20.05.2016, фактично сплачена 10.10.2017; сума зобовязання в розмірі 916971,80 грн., з граничним терміном сплати 20.05.2016, фактично сплачена 10.11.2017; сума зобовязання в розмірі 916971,80 грн., з граничним терміном сплати 20.05.2016, фактично сплачена 10.12.2017.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.137.4 ст.137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду…

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи, позивачем, на виконання приписів чинного законодавства України, 03.02.2015 до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, в якій самостійно визначено суму зобовязання з податку на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу, в розмірі 72 696 133,00 грн.

Платіжним дорученням від 18.02.2015 №954 позивачем сплачено податкове зобовязання з податку на прибутку по Декларації за 2014 рік в розмірі 72 590 075,00 грн., а з урахуванням наявної переплати в розмірі 9 983 635,67 грн., зобовязання за 2014 рік в розмірі 72 696 133,00 грн. позивачем сплачено у встановлені строки, з урахуванням того, що обовязок з боку позивача вважається виконаним у день подачі платіжного доручення до банківської установи.

За таких обставин, твердження контролюючого органу про те, що позивачем не своєчасно виконано податкові зобовязання за декларацією за 2014 рік, по строку сплати до 19.02.2015, спростовуються матеріалами справи.

Посилання представника відповідача на те, що під податковим зобовязанням, що сплачувалось не своєчасно за декларацією за 2014 рік, повинно розумітися податкове зобовязання з авансових внесків, суд зазначає наступне.

Дійсно, ПАТ «Донбасенерго» в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік визначено суму авансового внеску, що підлягає сплаті щомісячно в розмірі 10 032 742,00 грн.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України, в редакції до 01.01.2016, було визначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобовязань.

Отже, авансові внески повинні були сплачуватись щомісяця у порядку і строки, які встановлені для місячного податкового періоду, а відтак твердження контролюючого органу про невиконання позивачем обовязків зі сплати податкового зобовязання по строку сплати до 19.02.2015 за декларацією за 2014 рік не підтверджується матеріалами справи.

Також, судом встановлено, що залишок податкового боргу з авансових внесків в розмірі 7 555 303,18 грн. (по строку сплати 30.12.2015) був стягнутий постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №805/854/16-а. Після постановлення вказаного судового рішення податковий борг з авансових внесків сплачувався щомісячно з 03.06.2016 по 03.02.2017, залишок боргу по авансовим внескам в сумі 146068,06 грн. сплачений 03.02.2017, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків за 2017 рік.

За таких обставин, контролюючим органом не доведено наявності за позивачем, у період з 03.10.2017 по 03.12.2017, податкового боргу за декларацією з податку на прибуток за 2014 рік, що свідчить про необґрунтованість застосування штрафних санкцій в розмірі 75553,02 грн.

Стосовно застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобовязань за декларацією за 2015 рік та І квартал 2016 року, суд зазначає наступне.

26.02.2016 ПАТ «Донбасенерго» подано звітну податку декларацію № з податку на прибуток за 2015 рік, в якій визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у сумі 148 338 065,00 грн., що складалось з 100 324 105,00 грн. раніше нарахованої суми податку у вигляді авансових внесків та 48 013 960,00 грн. додатково нарахованого податку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі №805/854/16-а, з ПАТ «Донбасенерго» за вищевказаною декларацією стягнуто податковий борг в розмірі 55 569 263,18 грн. на користь Державного бюджету України, а також встановлено спосіб, порядок і строк виконання судового рішення шляхом сплати ПАТ «Донбасенерго» в дохід державного бюджету заборгованості рівними частинами впродовж 60 місяців.

Крім того, 05.05.2016 ПАТ «Донбасенерго» подано звітну податкову декларацію № з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року, в якій позивачем самостійно визначено суму податкового зобовязання в розмірі 55 129 734,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі №805/1577/16-а, з ПАТ «Донбасенерго» за вищевказаною декларацією стягнуто податковий борг в розмірі 55 129 734,00 грн. на користь Державного бюджету України, а також встановлено спосіб, порядок і строк виконання судового рішення шляхом сплати ПАТ «Донбасенерго» в дохід державного бюджету заборгованості рівними частинами впродовж 60 місяців.

З пояснень представників позивача встановлено, що після подання декларацій та постановлення судових рішень, на підставі аналізу облікової політики ПАТ «Донбасенерго» щодо визначення фінансового результату від продажу електричної енергії на території, що тимчасово не контролюється органами державної влади України та з урахуванням розяснень Міністерства фінансів України, що надані листом від 14.09.2016 №31-11410-07-16/26160, позивачем виявлено помилки щодо показників фінансової звітності та певних декларацій з податку на прибуток.

З метою виправлення помилок ПАТ «Донбасенерго», відповідно до приписів статті 50 ПК України, подано уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток, а саме:

09.02.2017 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства №, якою уточнено показники податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 05.05.2016 (І квартал 2016 року), а саме зменшено задекларовану суму податку на 55 129 734,00 грн. Сума податкового зобовязання по сплаті податку на прибуток за податковий період І квартал 2016 року визначена у сумі 0,00 грн.;

07.08.2017 подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства №, якою уточнено показники податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 26.02.2016 (2015 рік), а саме зменшено задекларовану суму податку на 148 053 650,00 грн. Сума податкового зобовязання по сплаті податку на прибуток за податковий період - 2015 рік визначена у сумі 0,00 грн.

Відповідно до пункту 126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обовязком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, у зв'язку з самостійно виявленими помилками позивачем, в порядку п.50.1 ст.50 ПК України, подано уточнюючі податкові декларації, якими зменшено податкові зобовязання в розмірі 55 129 734,00 грн. (І квартал 2016) та в розмірі 148 053 650,00 грн. (2015 рік).

Якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано уточнюючий розрахунок то з поданням такого податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Специфіка нарахування штрафної санкції згідно п.126.1 ст.126 ПК України полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу.

Таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов'язання з певного податку, відсутній об'єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 ПК України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобовязанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобовязання, у той час як нарахування штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

В даному випадку, позивачем уточнюючими деклараціями визначено суму податкового зобовязання за 2015 рік та І квартал 2016 року в розмірі 0,00 грн., у звязку з чим відсутні підстави вважати, що позивачем порушено строки сплати податкового зобовязання, як і відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, відповідно до приписів статті 126 ПК України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення, відповідачі діяли необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Донбасенерго».

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 16 березня 2018 року №.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Судові витрати в сумі 16588 (шістнадцять тисяч пятсот вісімдесят вісім) гривень 13 копійок присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 04.03.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко