Справа № 200/13813/18(2-а/200/652/18)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Дніпросправа № 200/13813/18(2-а/200/652/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018 р. в адміністративній справі №200/13813/18(2-а/200/652/18) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Колісніченка Андрія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії поліцейського 164 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП, капітана поліції Кілісніченка А.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.08.2018 року серії АР № 821693.

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не врахування судом всіх обставин справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, згідно постанови АР № 821693 від 14.08.2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення п. п. 11.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення позивач 14.08.2018 року о 15:20 год. у м. Дніпро, вул. Шмідта,3, керуючи автомобілем DODGE DART, д.н.з.НОМЕР_1, рухався по колії, призначеній для нерейкових транспортних засобів зустрічного напрямку.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Частиною 5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалося вище, позивач 14.08.2018 року о 15:20 год. в м. Дніпро по вул. Шмідта, 3, керуючи автомобілем DODGE DART, д.н.з.НОМЕР_1, рухався по колії, призначеній для нерейкових транспортних засобів зустрічного напрямку, чим порушив вимоги п.11.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.11.9 ПДР України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Колегією суддів досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, який додано до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення на цифровому носії інформації DVD-R (а.с10), з якого вбачається, що позивач рухався по колії, призначеній для нерейкових транспортних засобів зустрічного напрямку.

Вищезазначене свідчить про порушення позивачем вимог п. 11.9 ПДР, які передбачають заборону виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлену від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Отже, матеріали справи підтверджують наявність вказаних у оскаржуваному рішенні суду обставин, які у розумінні КУпАП є правопорушенням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо заслуховування пояснень правопорушника та роз'яснення його прав, оскільки такий факт підтверджується цифровим носієм інформації DVD-R, поданий відповідачем на доведення правомірності свого рішення.

Доводи позивача в апеляційній скарзі щодо не дослідження судом першої інстанції обставин, які доводять відсутність правопорушення не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на вищевикладені обставини справи та відстуність доказів на спростування факту вчинення позивачем правопорушення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення, є обґрунтованим.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018 р. в адміністративній справі №200/13813/18(2-а/200/652/18) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко