Справа № 826/4469/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4469/18 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" Єрмакова Валерія Олександровича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Богуслав» Єрмак Валерія Олександровича (надалі також - відповідач) в якому просила суд:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Богуслав» Єрмак Валерія Олександровича щодо визнання нікчемним правочину з переказу коштів (транзакції), здійсненого 03 листопада 2017 року о 17:37 з поточного рахунку ПП «Світло» (код за ) НОМЕР_1 в AT «Банк Богуслав» в сумі 112 710,75 грн. на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 в AT «Банк Богуслав» із призначенням платежу «оплата за товар зг. Договору №СП01 11/04 від 01 листопада 2017 року, без ПДВ»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Єрмак Валерія Олександровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно його поточного рахунка НОМЕР_2, відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Банк Богуслав», як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Богуслав» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 112 710,75 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року даний адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав щодо не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом. Позивач в розумінні Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не набув статусу вкладника, а тому гарантії, встановлені цим Законом на нього не поширюються.

Оскільки сторони до суду не з'явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Згідно ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, 03 листопада 2017 року між позивачем (за договором - клієнт) та AT «Банк Богуслав» (за договором - банк) було укладено договір банківського рахунку №15/01а/17-БРЮ/73464, за яким банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_2 (далі - рахунок), на який зобов'язався приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, для зберігання та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього Договору та вимог законодавства України.

Також 01 листопада 2017 року між позивачем, як постачальником, та Приватним підприємством «Світло» (покупець) було укладено договір поставки № СП0111/04, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується за заявкою покупця передавати у його власність, а покупець приймати у власність від постачальника та оплачувати товар за цінами визначеними у видаткових накладних, що становлять невід'ємну частину цього договору.

Зі змісту наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 2240 від 03 листопада 2017 року вбачається, що ПП «Світло» було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 112 710,00 грн., з призначенням платежу «оплата за товар зг. Договору № СП0111/04 від 01.11.2017».

Надходження зазначених коштів на рахунок позивача також підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача, з якої також вбачається, що в той же день банком було здійснено списання з рахунку комісії за відкриття рахунку у розмірі 100,00 грн. та інші платежі. Отже, станом на кінець 03 листопада 2017 року на рахунку позивача знаходились грошові кошти у розмірі 112 610,74 грн.

06 листопада 2017 року на підставі рішення Національного банку України №708-рш/БТ від 06 листопада 2017 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 4928 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Банк Богуслав» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення AT «Банк Богуслав» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 13 год. 00 хв. 06 листопада 2017 року до 05 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження тимчасового адміністратора AT «Банк Богуслав», визначені статтями 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В подальшому відповідно до рішення Правління Національного банку України №774-рш від 30 листопада 2017 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення № 5267 від 01 грудня 2017 року «Про початок процедури ліквідації AT «Банк Богуслав» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації AT «Банк Богуслав» з 01 грудня 2017 року до 30 листопада 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «Банк Богуслав», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Єрмаку Валерію Олександровичу строком на один рік з 01 грудня 2017 року до 30 листопада 2018 року включно.

29 грудня 2017 року позивач звернулась до банку з проханням включити її до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат.

Листом № 06/50 від 10 січня 2018 року відповідач повідомив позивача про те, що правочин з переказу коштів (транзакція), здійснений 03 листопада 2017 року о 17.37 з поточного рахунку ПП «Світло» (код за ЄДРГІОУ 30519088) № 01 в AT «Банк Богуслав» в сумі 112 710,00 гривень на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 в AT «Банк Богуслав» із призначенням платежу «оплата за товар зг. договору № СП0111/04 від 01.11.2017, без ПДВ», є нікчемним на підставі п.п. 2, 7, 9 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач, вважаючи висновки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» Єрмака Валерія Олександровича необґрунтованими та вважаючи, що позивач має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Богуслав» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернулась до суду першої інстанції з даним позовом.

Перевіряючи висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 статті 2 цього Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 статті 2 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 статті 27 Закону № 4452-VI).

Крім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 2 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 6 цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2 статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті рішення про нікчемність правочину з переказу коштів (транзакції), здійсненого 03 листопада 2017 року о 17:37 з поточного рахунку ПП «Світло» (код за ) № 01 в AT «Банк Богуслав» в сумі 112 710, 00 грн на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_2 в AT «Банк Богуслав» із призначенням платежу «оплата за товар зг. договору № СП01 11/04 від 01.11.2017, без ПДВ», відповідач керувався пунктами 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Однак з такими доводами колегія суддів погодитись не може, оскільки відповідачем не доведено факту наявності причино-наслідкового зв'язку між правочином, який укладено позивачем та неплатоспроможністю банку чи неможливістю виконання у зв'язку з таким правочином зобов'язань перед іншими кредиторами.

При цьому, належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій з боку третіх осіб на яких вказує відповідач також надано не було.

З копії виписки з банківського рахунку за період з 03 листопада 2017 року по 06 листопада 2017 року, яка була сформована 12 грудня 2017 року, вбачається, що ПП «Світло» було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 112 710,00 грн., з призначенням платежу «оплата за товар зг. договору № СП0111/04 від 01.11.2017».

Відповідно до п. 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 встановлено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт внесення грошових коштів на рахунок банку позивачем підтверджується належним чином оформленим документом банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору ним були внесені, тоді як відповідачем доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, надано не було.

Крім того, визнаючи договір банківського вкладу нікчемними, відповідач посилався на незаконність зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом фактичного перерахування коштів з відкритого в банку поточного рахунку іншої особи.

Згідно ч.1 статті 1062 ЦК України, на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому, вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Положеннями статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного (неплатоспроможного) є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному (неплатоспроможному) банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного (неплатоспроможного) банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Отже, у відповідності до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України № 708-рш/БТ від 06 листопада 2017 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до категорії неплатоспроможних» віднесене до банківської таємниці, а отже, позивач не міг знати про віднесення банку до категорії проблемних (неплатоспроможних).

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» Єрмаком Валерієм Олександровичем не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Богуслав», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування, а тому такі дії уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку із чим вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, оскільки протиправними діями відповідача були порушені гарантовані ч.1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» Єрмака Валерія Олександровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 112 710,75 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав Позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Богуслав» Єрмак В.О. щодо визнання нікчемним правочину з переказу коштів (транзакції), здійсненого 03 листопада 2017 року з поточного рахунку ПП «Світло» в AT «Банк Богуслав» в сумі 112 710,75 грн. на поточний рахунок позивача в AT «Банк Богуслав» із призначенням платежу «оплата за товар зг. Договору №СП01 11/04 від 01.11.2017, без ПДВ», оскільки за висновками Верховного Суду він є внутрішнім розпорядчим документом банку та не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, а відтак не створює жодних обов'язків для позивача та безпосередньо не порушує його прав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції спростували лише в частині та надали підстави для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи в цій частині неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року в частині визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Богуслав» Єрмак Валерія Олександровича щодо визнання нікчемним правочину з переказу коштів (транзакції), здійсненого 03 листопада 2017 року о 17:37 з поточного рахунку ПП «Світло» (код за ) НОМЕР_1 в AT «Банк Богуслав» в сумі 112 710,75 грн. на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 в AT «Банк Богуслав» із призначенням платежу «оплата за товар зг. Договору №СП01 11/04 від 01.11.2017, без ПДВ" - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у випадках, передбачених пп.2 ч.5 статті 328 КАС України безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.