Справа № 283/2650/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 283/2650/18 Головуючий у 1-й інстанції: Ярмоленко В.В.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

05 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2018 року (повний текст рішення складено 26.12.2018 року, в м. Малин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15.11.2018 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Малинської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №51/18 відносно нього за ст. 152 КУпАП, а саме: 09.10.2018 року в м. Малин по вулиці Кутузова спалював сміття, чим порушив п. 6.10 Правил благоустрою території міста Малина, внаслідок чого було постановлено застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З даною постановою не згодний та вважає її незаконною, оскільки відповідно до ст. 152 КУпАП несуть відповідальність підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів, якою забороняється вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину і т.д., а не громадяни за спалювання сміття рослинного походження, про що вказав в протоколі. Тобто, при кваліфікації правопорушення адміністративна комісія застосувала іншу норму матеріального права, в той час як відповідальність за спалювання сміття рослинного походження передбачено ст. 153 КУпАП, у зв'язку з чим ним було сплачено штраф передбачений ст. 153 КУпАП в розмірі 170 грн. Однак, дізнавшись 22.10.2018 року про застосування до нього саме статті 152 КУпАП, санкція якої вдвічі вища, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, порушивши його право на захист, просить скасувати постанову №51/18 від 15.11.2018 року та повернути сплачені відповідно до квитанції №О.О..1 від 22.10.2018 року кошти в розмірі 170 грн.

Відповідачем будь-яких заперечень та доказів на спростування доводів адміністративного позову суду не надано.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26.12.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Малинської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - відмовлено. Постанову№51/18 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малинської міської ради по справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_2 - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач по справі звернувся з апеляційною скаргою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи та дійшов хибного висновку про правомірність застосування адміністративного стягнення. Крім того, адміністративна комісія розглянула справу за відсутності позивача, не роз'яснила права передбачені ст. 268 КУпАП щодо можливості заявити клопотання про виклик свідків. При цьому, не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомлено про час та місце розгляду комісією справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови №51/18 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малинської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 15.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 09.10.2018 року о 09 годині 00 хвилин по вулиці Кутузова в м. Малин Житомирської області спалював сміття, чим порушив п. 6.10 Правил благоустрою території міста Малина та вчинив правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою територій населених пунктів, внаслідок чого на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В протоколі №41 про адміністративне правопорушення законодавства України згідно з ст. 152 КУпАП від 03.10.2018 року в графі пояснення правопорушника ОСОБА_2 зазначено, що він спалював рослинне сміття у зв'язку з тим, що "не було де діти" - вину визнав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'кшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно с. 255 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати: органи внутрішніх справ (Національної поліції), посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), представники громадських організацій або органів громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 256 передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 277 справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до статті 283 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Положеннями статті 285 передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Зі змісту протоколу, складеного Виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував втановленого факту спалювання ним сміття у зазначеному місці, клопотань не заявив та вину визнав. Крім того, позивачу роз'яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП, однак у матеріалах правопорушення відсутні відомості про повідомлення позивача про місце, дату та час розгляду справи про адмінправопорушення, такі відомості відсутні і в матеріалах засідання адміністративної комісії.

З цього приводу колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи за три доби до дня її розгляду.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином судова колегія прийшла до висновку, що справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП розглянута з порушенням зазначених вище положень КУпАП. Зазначене в даному випадку свідчить про те, що позивачу не було забезпечено право на участь у розгляді його справи, право на захист своїх прав та інтересів особисто чи через свого представника, право на надання відповідних пояснень, клопотань, доказів. Порушення порядку розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є підставою для скасування оскаржуваної постанови адміністративної комісії.

Виходячи із аналізу норм КУпАП та КАС України, з аналізу обставин справи та враховуючи те, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо направлення справи на навий розгляд до суду першої інстанції, судова колегія прийшла до висновку, що постанову суду першої інстанції та постанову адміністративної комісії у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП слід скасувати при цьому судова колегія враховує наступне.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 33 КУпАП закріплено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, відповідно до ст.280 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що дані про отримання позивачем повідомлення про день, час та місце розгляду справи відсутні.

Слід зауважити, що розгляд адміністративною комісією при виконавчому комітеті справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, однак без врахування обставини справи, характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, відповідно до ст.33 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, не врахування об'єкта правопорушення та санкції як міри відповідальності за його вчинення, недотримання вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та розгляд справи про адміністративне правопорушення не у відповідності з законом, є наслідком визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Крім того, судова колегія зазначає, що доводи позивача щодо неправильності визначення статті за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначені в Законі України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 № 2807-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно- правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з пп. 7 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до п.4 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП в постанові зазначено: порушення вимог п.6.10 Правил благоустрою території міста Малина, затверджених рішенням 28 сесії 5-го скликання Малинської міської ради від 24 квітня 2008 року в якій вказано, що громадянам забороняється розпалювати багаття, спалювати сміття, листя гілки, відходи виробництва тощо.

Отже, оскільки Правилами благоустрою, які є обов'язковим до виконання на території міста Малин, передбачена заборона розпалювати багаття, спалювати сміття, листя, гілки, відходи виробництва тощо, слід зазначити, що у даному випадку склад правопорушення встановлено відповідно ст.152 КУпАП, що встановляє факт спалювання сміття. Тому, дії позивача свідчать про порушення ним Правил благоустрою, що є підставою для притягнення до відповідальності на підставі саме ст.152 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що посилання ОСОБА_2 на ст. 153 КУпАП є помилковим та в даному випадку не може застосовуватись, оскільки передбачає знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу і скасовує постанову або ухвалу суду, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, впливають на правильність прийнятого судового рішення, рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому наявні підстави для його скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення скасувати та прийняти нову постанову.

Постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області №51/18 від 15.11.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.