Справа № 817/1271/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Рівне №817/1271/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2017 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 28137,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення податкового органу, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству. Зазначає, що відповідачем в акті перевірки не наведено посилання на певні господарські операції та відповідні первинно-бухгалтерські документи та податкові накладні. Зі змісту акту перевірки не можливо встановити, яким чином та на підставі яких документальних доказів податковий орган дійшов подібних висновків. Також, в акті перевірки відсутні посилання на конкретні первинні та податкові документи із зазначенням їх реквізитів та дат їх складання. Відтак, оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до результатів перевірки, встановлено порушення позивачем п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 року із змінами і доповненнями, тому обґрунтовано донараховано суми грошових зобовязань з військового збору у розмірі 22509,95 грн. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що прийняте в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Ухвалою суду від 25.06.2018 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 817/299/18.

Ухвалою суду від 07.02.2019 поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 21.02.2019.

Від представника позивача та представника відповідача 21.02.2019 надійшли суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, в порядку письмового провадження.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Зясувавши обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд встановлено наступне.

В період з 31.08.2017 по 06.09.2017 працівниками Головного управління ДФС у Рівненській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 11.09.2014 по 30.08.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 11.09.2014 по 30.08.2017.

За результатами такої перевірки було складено Акт №823/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 13.09.2017 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 11.09.2014 по 30.08.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 11.09.2014 по 30.08.2017» (далі акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлені, в т.ч., порушення:

- п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 із змінами і доповненнями. У відповідності до ст. 164, п. 167.1 ст. 167, ст. 176, пп. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), донарахована за результатами перевірки сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю становить 308 055,46 грн., в тому числі за 2014 рік 37 958,19 грн., за 2015 рік 110,41 грн., за 2016 рік 269 986,86 грн.

- пп. 1 п. 292.1 ст. 292, п. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, пп. 296.5.1 п. 296.5 ст. 296, п. 1 п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано єдиний податок в розмірі 9 714,60 грн.

- п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 із змінами і доповненнями, в результаті чого донарахована за результатами перевірки сума військового збору у розмірі 22 509,95 грн., в тому числі за 2015 рік 11,04 грн., за 2016 рік 22 498,91 грн.

- п. 183.2 ст. 183, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), а саме: не подання декларацій по ПДВ за липень - грудень 2015 року та січень-листопад 2016 року.

- п. 181.1 ст. 181, п. п. 183.1, 183.10 ст. 183, абз. «а» п. 187.1 ст. 187, п. 10 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в результаті чого платником занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 301 112 грн. в тому числі: за липень 2015 року - в сумі 1 127,00 грн.; за серпень 2016 року - в сумі 299 985,00 грн.

- п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. ІІ ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, в результаті чого донарахована сума єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 35 450,78 грн., в тому числі за 2014 рік 27 220,40 грн., за 2015 рік 255,38 грн., за 2016 рік 7 975,0 грн.

На підставі таких висновків акту перевірки ГУ ДФС у Рівненській області прийнято:

1. податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку в розмірі 12 143,25 грн., з яких 9 714,60 грн. за податковими зобовязаннями та 2 428,65 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

2. податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 385 069,33 грн., з яких 308 055,46 грн. за податковими зобовязаннями та 77 013,87 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

3. податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 376 390 грн., з яких 301 112 грн. за основним платежем та 75 278 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

4. податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким застосовано 2 720 грн. штрафу за не подання декларацій по ПДВ за липень - грудень 2015 року та січень-листопад 2016 року.

5. вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-96 від 13.10.2017 на суму 35 450,78 грн.

6. рішення № від 13.10.2017 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4 931,64 грн.

7. податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з військового збору в розмірі 28 137,44 грн., з яких 22 509,95 грн. за основним платежем та 5 627,49 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017 протиправним, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2016 році відображеного в розділі ІІІ податкової декларації та додатку 5 до декларації, встановлено заниження загального оподатковуваного доходу в сумі 1 499 927 грн. Загальний оподатковуваний дохід за 2016 рік визначений на підставі даних відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та відомостей про поступлення коштів на розрахункові рахунки по АТ "УкрСиббанк", оскільки для перевірки не надано банківських виписок по рахунку АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за період з 03.11.2014 по 26.04.2016 та книги обліку доходів та витрат.

При цьому, в акті зазначено, що декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та 2016 рік до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області не подано.

Таким чином, на підставі банківської виписки АТ «УкрСиббанк» відповідачем встановлена сума доходу у 2016 році в розмірі 1 499 927 грн., що отримані від ТОВ «КТВ».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 по справі №817/299/18, яке набрало законної сили 09.11.2018, в межах якої розглядалося питання щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № від 13.10.2017 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 385 069,33 грн., встановлено, що відповідачем для визначення суми оподатковуваного доходу не було враховано витрати за 2016 рік, що підтверджуються видатковою накладною №01/08 від 09.08.2014, товарно-транспортною накладною №090814 від 09.08.2014, видатковою накладною №01/09 від 01.09.2014, товарно-транспортною накладною №010914 від 01.09.2014, видатковою накладною №010515/05 від 30.05.2015, видатковою накладною №010315/03 від 30.03.2015, видатковою накладною №01/03 від 30.03.2015, товарно-транспортною накладною №010315/1 від 01.03.2015, товарно-транспортною накладною №050315/2 від 05.03.2015, товарно-транспортною накладною №100315/3 від 10.03.2015, товарно-транспортною накладною №110315/4 від 11.03.2015, товарно-транспортною накладною №130315/5 від 13.03.2015, товарно-транспортною накладною №150315/6 від 15.03.2015, товарно-транспортною накладною №170315/7 від 17.03.2015, видатковою накладною №010415/04 від 30.04.2015, видатковою накладною №01/04 від 30.04.2015, товарно-транспортною накладною від 15.04.2015, видатковою накладною №010215/02 від 27.02.2015, видатковою накладною №01/02 від 27.02.2015, товарно-транспортною накладною №04/2 від 18.02.2015, товарно-транспортною накладною №03/2 від 16.02.2015, товарно-транспортною накладною №02/2 від 15.02.2015, товарно-транспортною накладною №01/2 від 10.02.2015, видатковою накладною №97 від 03.02.2015, видатковою накладною №30/01 від 30.01.2015, товарно-транспортною накладною №2 від 30.01.2015, банківськими виписками за 2015 рік, видатковою накладною №28/07 від 28.07.2016, товарно-транспортною накладною №16 від 28.07.2016, видатковою накладною №25/07 від 25.07.2016, товарно-транспортною накладною №15 від 25.07.2016, видатковою накладною №22/07 від 22.07.2016, товарно-транспортною накладною №14 від 22.07.2016, видатковою накладною №18/07 від 18.07.2016, товарно-транспортною накладною №13 від 18.07.2016, видатковою накладною №17/07 від 17.07.2016, товарно-транспортною накладною №12 від 17.07.2016, видатковою накладною №10/07 від 12.07.2016, товарно-транспортною накладною №9 від 10.07.2016, видатковою накладною №11/07 від 11.07.2016, товарно-транспортною накладною №10 від 11.07.2016, видатковою накладною №14/07 від 14.07.2016, товарно-транспортною накладною №11 від 14.07.2016.

Відповідно до пп. 177.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включається до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Всупереч вищенаведеному, відповідачем не зазначено в акті перевірки будь-яких даних щодо встановлення витрат позивача у 2016 році, тому донарахування податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб виключно на підставі даних доходу без врахування витрат є протиправним та безпідставним.

Також, під час встановлення витрат у 2014-2015 роках перевіряючими зазначено, що «перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, повязаних із здійсненням діяльності, відображених у додатках до податкових декларацій, встановлено завищення в сумі 327 000 грн., в тому числі за 2014 рік 228 500 грн., 2015 рік в сумі 98 500 грн., а саме для перевірки не надано жодних документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю, чим порушено п. 177.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України.

Отже, до складу валових витрат фізичної особи - платника податків за 2014 рік не прийнято витрати в сумі 228 500 грн., за 2015 рік не прийнято витрати в сумі 98 500 грн., що не підтверджені документально.

Крім того, як встановлено судом по справі №817/299/18, твердження відповідача щодо не підтвердження валових витрат є по своїй суті лише припущеннями, які не можуть бути підставою для донарахування податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, та є прямим порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 за №607/23139 (далі по тексту Порядок №395).

Відповідно до п. 2.3.2.2 Порядку №395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Між тим, з описової частини акту перевірки вбачається, що зміст встановленого в ході перевірки позивача порушення податкового законодавства в частині заниження податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб зводиться лише до табличного відображення даних фіскального органу, встановлених у ході перевірки із зазначенням певних розбіжностей. Будь-яких розрахунків виявлених розбіжностей податковим органом не наведено, як і не наведено посилання на певні господарські операції та відповідні первинно-бухгалтерські документи та податкові накладні. Зі змісту акту перевірки не можливо встановити, яким чином та на підставі яких документальних доказів податковий орган дійшов подібних висновків. Також в акті перевірки відсутні посилання на конкретні первинні та податкові документи із зазначенням їх реквізитів та дат їх складання.

Таким чином, з наведеного слідує , що викладені в акті перевірки факти не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, а є лише суб'єктивним припущенням перевіряючих. Тому, викладені відповідачем висновки в акті перевірки зроблено без дослідження належних документів. Виявлені перевіркою порушення в акті перевірки не описані, не зазначено докази, які свідчать про виявлені порушення.

Щодо висновків податкового органу про порушення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військовий збір та прийнято спірне рішення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 1.2 п. 161 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, обєктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України.

Тобто, по своїй правовій природі база нарахування військового збору для фізичної особи-підприємця визначається із суми доходу такого підприємця.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення в частині донарахування військового збору слугували твердження податкового органу про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2014-2016 роки і на основі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення про донарахування податку на доходи фізичних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 по справі №817/299/18, яке набрало законної сили 09.11.2018, було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 385 069,33 грн., тому донарахування позивачу суми військового збору на вказану суму доходу є також безпідставним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) від 13.10.2017 №9.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023; ідентифікаційний код 39394217), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Правди, 20, с. Яснобір, Костопільський район, Рівненська область, 35031; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 березня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.