Справа № 200/103/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 р. Справа№200/103/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до відповідача : Військової частини НОМЕР_1
про: визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік.
за участю
представників сторін:
від позивача: Малахов Р.Ю. особисто,
від відповідача: Кисіль Д.В. за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік.
В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що він двічі звертався до відповідача про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік, надавши документи в обґрунтування надання допомоги. Рапорт від 24.09.2018 року не був зареєстрований належним чином та не надана відповідь, щодо його розгляду. Рапорт від 12.11.2018 року був зареєстрований 23.11.2018 року. 12.12.2018 року було отримано відповідь лист В/ч НОМЕР_1 № 1206/ФС від 05.12.2018 року, якою повідомлено, що на момент написання рапорту щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік від 12.11.2018 року у В/ч НОМЕР_1 закінчились доведені граничні обсяги видатків для виплати допомоги для вирішення соціально побутових питань. Позивач вважає, що перший рапорт фактично не розглянутий, Та зазначає, що допомога на вирішення соціально побутових питань була виплачена іншим особам, що спростовує твердження командування військової частини щодо відсутності бюджетних асигнувань та не відповідає принципу рівності.
Позивач в судове засідання з`явився підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував надавши письмові заперечення, відповідно до яких зазначав, що позивачем не доведено звернення з рапортом від 24.09.2018 року про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, що також спростовується матеріалами справи. Стосовно другого рапорту який надійшов до В/ч НОМЕР_1 , відповідач зазначив, що ОСОБА_1 надана відповідь, що на момент написання рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік у військовій частині НОМЕР_1 закінчилися доведені граничні обсяги видатків для її виплати. Відповідач також зазначив, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Даним порядком встановлено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, підтимав заперечення на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 лютого 2019 року.
Ухвало. Від 25.01.2019 року суд, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 пор забезпечення доказів по справі.
12 лютого 2019 року суд оголосив перерву в судовому засіданні до 25.02.2019 р.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
ОСОБА_1 , проходив військову службу у званні капітана на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до начальника відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 12.11.2018 року, відповідно до якого поросив клопоти перед вищим командуванням щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в зв`язку з його хворобою та хворобою його матері ОСОБА_2 передбаченої Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260. До рапорту додано належним чином завірені копії: акту огляду МСЕК № 425814, пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 9271, паспорт громадянина України ОСОБА_1 , карта платника податків ОСОБА_1 , рапорт капітана ОСОБА_1 від 24.09.2018 року. Зазначений рапорт направлений поштою та зареєстрований у В/ч НОМЕР_1 23.11.2018 року. (а.с. 69, 71-75)
05.12.2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 складена відповідь № 1206/ФС, щодо опрацювання рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік від 12.11.2018 року. Відповідно до якого зазначено, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 15.02.2018 року № 65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік» п. 7 матеріальна допомога відноситься до інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення які виплачуються за наявності коштів. Згідно п. 9 цього ж наказу командиром військової частини дозволено видавати накази про виплату матеріальної допомоги виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату. В телеграмі Міністра оборони України від 29.01.2018 р. № 248/3/9/1/72 доведені граничні обсяги видатків для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань на 2018 рік з розрахунку погодженого місячного фонду грошового забезпечення (без урахування винагород та одноразових видів грошового забезпечення) необхідного для утримання 10% списків чисельності військовослужбовців. Так на момент написання рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік у військовій частині НОМЕР_1 закінчились доведені граничні обсяги видатків для її виплати. (а.с. 70)
В матеріалах справи наявні копії рапортів військовослужбовців та службовців Військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік з відмітками про вхідну реєстрацію 25.10.2018 р., 20.12.2018 р., 21.12.2018 р., 27.12.2018 р. та з резолюцією, щодо розміру виплати матеріальної допомоги на кожному рапорті. (а.с. 44-47)
Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував стосовно того, що вищезазначені рапорти були розглянуті та за результатами розгляду прийнято рішення про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, в зв`язку з надходженням змін до кошторису на 2018 рік та надходженням видатків на грошове забезпечення військовослужбовців в тому числі грошових коштів на виплату допомоги для вирішення соціально побутових питань.
Позивач вважає, що відповідачем порушено його право на грошове забезпечення військовослужбовців, в зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (Закон № 2011), «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (Наказ № 260), Постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Постанова 704).
Статтею 1 Закону № 2011 визначено, що соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011 визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (якою скасована Постанова № 1294) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи). (пункт 2,3).
Видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів. Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України. (пункт 7, 8 Постанови № 704).
На виконання Постанови № 704 від 30.08.2017 р. Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Порядком № 260 від 07.06.2018 р. визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України. (пункт 4).
Розділом ХХIV визначено прядок виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Згідно наказу Міністерства оборони України від 15.02.18 року № 65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік» (далі - Наказ), встановлено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань (матеріальна допомога) виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Накази про виплату матеріальної допомоги видавати виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 7 цього наказу після розгляду заяв військовослужбовців. У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначають конкретні причини (важкий стан здорова`я військовослужбовців або членів його сім`ї, смерті рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та інші поважні причини), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби.
Судом встановлено, що позивач звернувся з рапортом від 12.11.2018 р. про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, якій був зареєстрований належним чином відповідно до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 № 124. Крім того до даного рапорту булі надані документи в підтвердження хвороби ОСОБА_1 , а саме виписка епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 9271 також надані документи, про встановлення групи інвалідності ОСОБА_2 матері позивача. Судом встановлено, що відповідачем надано ОСОБА_1 лист яким повідомлено про відсутність граничних обсягів видатків для виплати допомоги на час звернення.
Суд зазначає, що позивачем здійснені усі необхідні дії з метою отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, а саме подано рапорт від 12.11.2018 р. за підпорядкуванням, а також він відповідав умовам її отримання.
Матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань визначається з грошового забезпечення до якого включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на якій військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Суд вважає необґрунтованим посилання відповідачем на відмову у наданні матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, а саме на відсутність грошових асигнувань, оскільки матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців та входить до його складу. Також суд зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням гарантованих виплат, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Зазначена позиція знайшла своє відображення у судовій практиці Європейського суду з прав людині, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 в якій зазначено, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.…; органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (див. mutatis mutandis, рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00, пар. 35, ECHR 2002-III) (пункти 23, 26).
У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Будченко проти України" від 24.04.2014, вказано, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-І) (пункт 40).
Отже, як пояснив Європейський Суд з прав людини, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання. Відсутність бюджетних коштів також не може бути причиною невиконання державою взятих на себе зобов`язань.
Крім того судом з матеріалів справи встановлено та підтверджено представником відповідача, про звернення з рапортами інших військовослужбовців про надання матеріальної допомоги вже після звернення позивача з відповіднім рапортом. Також відповідачем надано суду довідку про зміну кошторису В/ч НОМЕР_1 на 2018 рік № 67 від 26.12.2018 р., згідно якої вбачається про збільшення видатків за кодом 2112 (грошове забезпечення військовослужбовців) на загальну суму 2044812 грн. у яку входить сума грошових коштів на виплату допомоги для вирішення соціально - побутових питань. Але питання виплати позивачу матеріальної допомоги відповідачем не було вирішено після надходження додаткового фінансування, але розглянуті заяви осіб які звернулися до відповідача після звернення позивача.
Суд не приймає посилання позивача щодо не вирішення питання за результатами звернення до Військової частини НОМЕР_3 з рапортом від 24.09.2018 р. про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, оскільки позивачем не надано суду належних доказів реєстрації даного рапорту відповідно до вимог Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 № 124. Наданий рапорт від 24.09.2018 року з резолюціями суд не приймає як належний та допустимий доказ звернення.
Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищенаведеного суд вважає, відповідач діяв не у спосіб передбачений законами в зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача: Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік - задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2018 рік в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення з посади начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України за 2018 рік
Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 25 лютого 2019 року в присутності позивача та представника відповідача.
Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової

Суддя Олішевська В.В.