Справа № 500/341/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/341/19

05 березня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження адміністративну справу за позовом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадової особи Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, яка полягала у невизначенні ним своєю постановою порушення вимог пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №55732329 та ненаданні відповідного доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також про скасування усіх інших постанов (про накладення штрафу від 26.02.2018 p., про накладення штрафу від 15.03.2018 p., про стягнення виконавчого збору від 15.03.2018 p., про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.03.2018 p.), які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329.

- зобов'язати ОСОБА_4 територіальне управління юстиції у Тернопільській області визначити своєю постановою порушення вимог пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 етапі 2 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №55732329 та надати відповідне доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також про скасування усіх інших постанов (про накладення штрафу від 26.02.2018 p., про накладення штрафу від 15.03.2018 p., про стягнення виконавчого збору від 15.03.2018 p., про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.03.2018 p.), які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2017 вступило в законну силу рішення господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 у справі № 921/455/17-г/7, яким було зобов'язано Великоберезовицьку селищну раду виконати рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №40-р/к від 24.11.2016

На виконання вищевказаного рішення позивачем було вчинено наступне: 07.11.2017, між Великоберезовицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіст» були укладені додаткові угоди до договорів оренди землі від 18.12.2012 зареєстрованих в управлінні Держкомзему у Тернопільському районі 16.07.2012 р. за №03398, №03399, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок; 07.11.2017 між Великоберезовицькою селищною радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.06.2001 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:2163, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок; 07.11.2017 між Великоберезовицькою селищною радою та Гаражним кооперативом «Шляховик» була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 12,12.2012 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0177, де, як і в основному договорі, ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; 08.11.2017 між Великоберезовицькою селищною радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 26.06.2006 р, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0646, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі комерційного використання та у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі житлової та громадської забудови.

Укладення ж додаткової угоди із громадянкою ОСОБА_7 про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 14.04.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:2402 про встановлення орендарю орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, фактично є недоцільним, оскільки умови діючого договору вже передбачають таку ж саму ставку орендної плати і розмір котрої співвідноситься зі змістом рішення Великоберезовицької селищної, ради від 17.06.2016 № 101.

Зазначено, що укласти додаткові угоди до договорів оренди землі із фізичними особами - підприємцями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ПАТ «Алтек», Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Надія 2011», дія яких припинена, не можливо в силу правил ст.ст. 626, 631, 638 - 654 Цивільного кодексу України.

Позивач вказує, що незважаючи на те, що Великоберезовицькою селищною радою ще 07.11.2017, задовго до відкриття ВП №55732329, фактично виконано в повному обсязі рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 у справі № 921/455/17-г/7, котре вступило в законну силу 07.11.2017, і повідомлено про це відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, начальник зазначеного відділу ОСОБА_2, за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», не вжив жодних заходів з цією метою, чим порушив вимоги пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що 06.12.2018, Великоберезовицька селищна рада звернулася до заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_11 із заявою визначити своєю постановою порушення вимог пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №55732329 та, відповідно, надати доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП N255732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також про скасування усіх інших постанов (про накладення штрафу від 26.02.2018, про накладення штрафу від 15.03.2018, про стягнення виконавчого збору від 15.03.2018, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.03.2018), які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329.

Однак, 21.01.2019 Великоберезовицька селищна рада отримала відповідь Головного територіального управління юстиції у Тернопільській, яким було відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.

Позивач вказує, що вважає, що зазначений вище факт відмови свідчить про бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби чим порушено права та інтереси Великоберезовицької селищної ради.

Ухвалою судді від 18.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, з урахуванням особливостей статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та призначено судове засідання на 25.02.2019 о 12:30 год.

Ухвалою від 25.02.2019 розгляд справи відкладено до 04 березня 2019 року.

Ухвалою від 04 березня 2019 року, в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 територіальне управління юстиції у Тернопільській області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та відкладено розгляд справи до 05.03.2019.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. Вказав, що виконавче провадження № 55732329 було проведено відповідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що, відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Оскільки позивач був боржником у виконавчому провадженні, то на нього ця норма закону не поширюється. У разі незгоди із прийнятими рішеннями державного виконавця позивач він міг оскаржити їх у встановленому порядку до суду.

Додатково пояснив, що позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду 06 квітня 2018 року, тобто після закінчення виконавчого провадження 15 березня 2018 року. Позивач не повідомляв орган ДВС про виконання рішення суду, не оскаржував рішення державного виконавця прийняті при здійсненні виконавчого провадження, не наділений правом на звернення до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований виконавець на підставі ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Адміністративною колегією Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду матеріалів справи №865-АД, винесено рішення №40-р/к від 24.11.2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (а.с.9-11) визнано дії Великоберезовицької селищної ради по встановленню суб'єктам господарювання різних розмірів орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з однаковим цільовим призначенням порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 статті 50 та абзацом 8 частини другої статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних дій органів місцевого самоврядування, в частині дій внаслідок яких окремим суб'єктам господарювання створюються дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами; зобов'язано Великоберезовицьку селищну раду в трьохмісячний термін з дня одержання рішення вжити заходи щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом встановлення суб'єктам господарювання однакових розмірів відсоткових ставок орендної плати за земельні ділянки однакового цільового призначення; про виконання рішення повідомити територіальне відділення протягом трьох місяців з дня одержання рішення з наданням підтверджуючих документів.

Підставою для прийняття рішення колегії стало встановлення рішенням Великоберезовицької селищної ради №657 від 14.07.2015р. «Про укладення додаткової угоди до діючих договорів оренди земельних ділянок» різних відсоткових ставок орендної плати за орендовані окремими суб'єктами господарювання земельні ділянки однакового цільового призначення.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 у справі №921/455/17-г/7 позовні вимоги Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено та зобовязано Великоберезовицьку селищну раду виконати рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №40-р/к від 24.11.2016 (а.с. 7-8).

Рішення суду набрало законної сили 07 листопада 2017 року, цього ж дня господарським судом Тернопільської області видано наказ № 921/455/17-г/7.

07.11.2017 між Великоберезовицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіст» були укладені додаткові угоди до договорів оренди землі від 18.06.2012 зареєстрованих в управлінні Держкомзему у Тернопільському районі 16.07.2012 р. за №03398, №03399, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.12-13).

07.11.2017 р. між Великоберезовицькою селищною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 25.06.2001 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:2163, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с. 14).

07.11.2017 між Великоберезовицькою селищною радою та Гаражним кооперативом «Шляховик» була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 12.12.2012 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0177, де, як і в основному договорі, ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 15).

08.11.2017 р. між Великоберезовицькою селищною радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 26.06.2006 р, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0646, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі комерційного використання та у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі житлової та громадської забудови (а.с. 31).

Також, як вбачається із матеріалів справи, 15.07.2015 року між Великоберезовицькою селищною радою та ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 14.04.2013 р, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:2402, де ставка орендної плати була встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі (а.с. 16).

Також, позивач додав до позовної заяви договори купівні-продажу земельних ділянок згідно яких, орендар, фізична особа - підприємець ОСОБА_8, набув у власність:

-земельну ділянку площею 0,0701 га, з кадастровим номером :02:002:1079, з цільовим призначенням для обслуговування закладу дозвілля, на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради від 24.12.2015 р., № 33 та договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.03.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за № 595.

-земельну ділянку площею 0,0502 га, з кадастровим номером :02:002:1080, з цільовим призначенням для обслуговування кафетерію - колиби, на підставі рішення Великоберезовицько'і селищної ради від 24.12.2015 р., № 32 та договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.03.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за № 598;

орендар, фізична особа - підприємець ОСОБА_9 набула у власність:

-земельну ділянку площею 0,024 га, з кадастровим номером :02:002:2097, з цільовим призначенням для обслуговування торгового павільйону, на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради від 04.09.2015 р., №683, договір купівлі - продажу земельної ділянки від 11.12.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі за № 3116.

орендар, фізична особа - підприємець ОСОБА_7 О,Т., набула у власність:

-земельну ділянку площею 0,019 га, з кадастровим номером :02:002:2602, з цільовим призначенням для обслуговування викупленого магазину, на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради від 21.10.2015 р., №716, договір купівлі - продажу земельної ділянки від 03.12.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі за № 3054.

Також позивачем надано договір оренди землі укладений Великоберезовицькою селищною радою з ПАТ «АЛТЕК» 17.07.2007 щодо земельної ділянки площею 1,8499 га, з кадастровим номером :02:002:1032, з цільовим призначенням для будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудовано - прибудованими приміщеннями, в якого 06.07.2017 р. сплив строк дії.

21.08.2017 був розірваний договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1311, який був укладений Великоберезовицькою селищною радою із Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Надія 2011» від 12.02.2014.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що наведені факти свідчать про виконання позивачем рішення суду, оскільки в одній частині договорів оренди були встановлені однакові орендні ставки, дія іншої частини договорів оренди була припинена.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони, зокрема, зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

З пояснень представників сторін судом встановлено, що Великоберезовицька селищна рада не повідомляла державного виконавця про вчинення дій з виконання рішення господарського суду Тернопільської області. Також про таке виконання селищна рада не повідомляла стягувача.

07 лютого 2018 року наказ господарського суду Тернопільської області №921/455/17-г/7 був предявлений до виконання.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

07.02.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55732329 з виконання наказу господарського суду Тернопільської області №921/455/17-г/7.

Крім цього в межах виконавчого провадження державним виконавцем було прийнято постанови про накладення штрафів від 25 лютого 2018 року та 15 березня 2018 року, про закінчення виконавчого провадження від 15 березня 2018 року, про стягнення з позивача виконавчого збору від 15 березня 2018 року та про стягнення витрат виконавчого провадження від 15 березня 2018 року. Зазначені постанови були отримані позивачем.

Таким чином, відкриття провадження та вчинення виконавчих дій стали можливими у звязку із невиконанням позивачем свого обовязку повідомити про виконання рішення суду.

06 квітня 2018 року відповідач отримав лист Великоберезовицької селищної ради від 28 березня 2018 року в якому позивач повідомив відповідача про добровільне виконання рішення суду та просив скасувати усі постанови, що були прийняті в межах виконавчого провадження №55732329.

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача (останній раз 06 грудня 2018 року) із зверненнями в яких, відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що позивачу було відмовлено.

Підставою для відмови слугувало те, що державний виконавець вчиняв зазначені дії з виконання рішення суду у звязку з тим, що Великоберезовицька селищна рада не повідомила орган ДВС про виконання рішення суду, в тому числі на вимогу державного виконавця. Зазначене виконавче провадження вже закінчене. Також відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальнику відділу ДВС, чи керівнику органу ДВС вищого рівня може бути оскаржене рішення державного виконавця стягувачем та іншим учасником виконавчого провадження, крім боржника, а тому позивач може оскаржити прийняті рішення до суду.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Відповідно до частини 1 цієї статті сторони виконавчого провадження, серед іншого, мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1 та 2 цієї статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Крім цього, частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

З аналізу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» слід дійти висновку, що законодавець передбачив два способи оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби:

- до суду сторонами, іншими учасниками та особами;

- до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець чи до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) і за наслідками такого звернення відповідний керівник повинен вчинити зазначені у цій статті дії.

Отже, боржник може оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби виключно до суду.

З матеріалів справи слідує, що позивач, будучи боржником у виконавчому провадженні звертався до відповідача з метою вчинення дій передбачених частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», хоча мав право на оскарження дій відповідача до суду, про що відповідач повідомляв Великоберезовицьку селищну раду.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій при відмові позивачу у вчиненні виконавчих дій на підставі частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (47724, Тернопільська область, Тернопільський район, смт Велика Березовиця, вул. С.Бандери, 26, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46022, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.