Справа № 140/2339/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/701/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року про повернення позовної заяви (постановлена головуючим-суддею Сорокою Ю.Ю. у м. Луцьку) за адміністративним позовом Державного підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 Державне підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №57345247 від 11.10.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 позовну заяву було повернуто на підставі ч.2 ст.123 КАС України, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у зв'язку з отриманням 06.11.2018 ухвали Ковельського міськрайонного суду від 01.11.2018 про відмову у відкритті провадження по цивільній справі №159/5602/18 про скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №57345247 від 11.10.2018 за позовом філії «Ковельська ДЕД», ДП «Волинський облавтодор» 14.11.2018 підготувало та направило на адресу суду відповідну позовну заяву.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Згідно ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зокрема, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з покликанням на обставини, які перешкоджали йому звернутися до суду з відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого ч.2 ст.287 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на їх підтвердження.

28.11.2018 ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» звернулося із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Клопотання мотивоване тим, що саме 06.11.2018 позивач дізнався про наявність оспорюваної постанови від 11.10.2018, зокрема, після надходження на адресу підприємства ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2018 про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки спірну постанову до Ковельського міськрайонного суду оскаржувала філія Ковельська «ДЕД» від імені юридичної особи. У зв'язку з цим, вважає, що підприємством не пропущено десятиденний строк звернення до суду, а тому просить його поновити.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав визнавати їх поважними та поновлювати строк звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, подана на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху заява про усунення її недоліків, повністю відтворювала зміст заяви, яка подавалася разом з позовною заявою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За змістом пункту першого частини другої вказаної статті КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Пунктом дев'ятим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у заяві про поновлення процесуальних строків звернення до адміністративного суду не було викладено мотивованих посилань на обставини, які перешкоджали звернутися до суду з дотриманням строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, не наведено достатніх доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку та не надано належних доказів на їх підтвердження.

Так, статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення й застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (п.51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п.570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.1 ст.77 КАС України про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, апелянт наполягає на тому, що про оскаржувану постанову дізнався лише 06.11.2018 з отриманої ухвали Ковельського міськрайонного суду від 01.11.2018.

Проте, як правильно вказав суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, до Ковельського міськрайонного суду Волинської області зверталося саме ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», а не філія «Ковельська ДЕД», як зазначає позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду, обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку звернення до суду. Дана обставина підтверджується ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2018 про відмову у відкритті провадження по справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем пропущено встановлений п.1 ч.2 ст.287 КАС України строк звернення до суду з адміністративним позовом, а наведені у заяві про його поновлення доводи не спростовують такого.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано норм процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно наявності підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року про повернення позовної заяви - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Я. С. Попко