Справа № 2040/5876/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 р.Справа № 2040/5876/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "-КВАДРО-" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 01.11.18 року по справі № 2040/5876/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "-КВАДРО-"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "-Квадро-", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив: скасувати прийняте ГУ ДФС у Харківській області податкове повідомлення-рішення № від 10.05.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року - позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, пояснення представників сторін, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, інформація про юридичну особу підтверджена, не перебуває у стані припинення.

Позивач є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію № 200309736 від 09.01.2014 року. ТОВ «КВАДРО», є сільськогосподарським підприємством, основний вид діяльності за КВЕД - 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно електронного повідомлення про взяття на облік рахунків в органах ДФСУ за даними, отриманими від банків та інших фінансових установ 11.01.2016 позивачу відкрито в Казначействі України (ел.адм. подат.) рахунок № 2002, МФО 899998.

Вказані обставини визнаються учасниками справи, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню.

ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ «- КВАДРО-» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Результати перевірки оформлені актом № 5237/20-40-12-12-09/34210990 від 12.04.2018 року (а.с. 25-32, т.1).

У вказаному акті перевірки контролюючим органом відображено висновок про порушення позивачем приписів: абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України.

На підставі висновків акту перевірки № 5237/20-40-12- 12-09/34210990 від 12.04.2018, відповідачем прийнято податкове повідомлення- рішення № від 10.05.2018 року, яким до ТОВ "-КВАДРО-" застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 205533, 31 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2055333, 31 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з правомірності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що контролюючим органом в якості підстав для встановлених підприємством позивача порушень вказано про порушення на 3 (три) дні граничного терміну реєстрації 78 (семидесяти восьми) податкових накладних за господарськими операціями відповідно до умов договору поставки № 01/23-16 від 23 березня 2016 року, укладеного між ТОВ «-КВАДРО-» (Постачальник) та ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» (Покупець), датою виписки 28.12.2016, дата реєстрації - 15.01.2017, сума ПДВ -2055333, 31 грн., граничний термін реєстрації - 12.01.2017.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду першої інстанції, а також і у доводах відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ст. 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 23.03.2016 між позивачем (Постачальник) і ТОВ «ПХК «Ідеал» (Покупець) укладено договір поставки за № 01/23-16 (а.с. 33, т.1).

За результатами здійснення господарської діяльності на виконання умов вказаного договору, позивачем здійснено ТОВ «ПХК «Ідеал» поставку насіння соняшника та 28.12.2016 виписано 78 (сімдесят вісім) податкових накладних.

Водночас судом встановлено, що рішенням Лозівської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області від 29.12.2016 за №5 виключено ТОВ "-Квадро-", як сільськогосподарське підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування (а.с. 67-70, т.2)

Підставою прийняття такого рішення зазначено - втрата чинності ст. 209 ПК України, дата набрання чинності рішенням - 01.01.2017.

Отже, податкові накладні, що виписані позивачем 28.12.2016, складались ним станом на дату, коли ТОВ «-КВАДРО-» було зареєстровано в реєстрі суб'єктів спеціального режиму.

Окрім того, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про те, що податкові накладні, по яким встановлено порушення строків реєстрації позивачем, виписані по господарських операціях, які не відповідають вимогам ст. 209 ПК України, оскільки позивач здійснював поставку ТОВ «ПХК «Ідеал» насіння соняшника-код УКТ ЗЕД 2008, що не відповідає приписам п. 209.19 ст. 209 ПК України.

Проте, з матеріалів справи встановлено, не заперечується сторонами по справі, що ТОВ «-КАДРО-» здійснив поставку насіння соняшника, яке відповідно до Закону України "Про Митний тариф України" відноситься до коду товарів «1206 00 - Насiння соняшнику».

До товарних позицій, до яких відповідно до п. 209.19 ст. 209 ПК України підлягає застосуванню пункт 209.2 і підпункт 209.15.1 пункту 209.15 цієї статті відносяться товари з кодом УКТ ЗЕД 1206 00.

Таким чином, спірні податкові накладні складені позивачем як сільгоспвиробником та по операціям, що відповідають визначенню ст. 209 ПК України.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 року розділ XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктами 48-51, де встановлено, зокрема, що рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що додатково відкриті відповідно до пункту 200-1.2 статті 200-1 цього Кодексу платникам - сільськогосподарським підприємствам, які обрали спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, закриваються з дня, наступного за граничним строком сплати податкових зобов'язань за грудень 2016 року, для платників, які обрали квартальний податковий період, - за четвертий квартал 2016 року (пункт 48); реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017 року (пункт 49).

Таким чином, пунктом 49 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено спеціальний строк реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками сільськогосподарськими підприємствами - до 15 січня 2017 року.

Відповідно до п.48 розділу XX "Перехідні положення" ПК України рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ повинні були функціонувати до 31 січня 2017 року з метою забезпечення відображення податкового кредиту та податкових зобов'язань за 2016 рік, а також реєстрації податкових накладних до 15 січня 2017 року. Проте, як повідомлено позивачем, з 4 січня по 12 січня 2017 року ці рахунки не працювали.

Так, з метою поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ Податкові накладні №№ 1532/2/, 1533/2/, 1534/2/, 1535/2/, 1536/2/, 1537/2/, 1538/2/, 1539/2/, 1540/2/ та 1541/2/ направлені позивачем 04.01.2017 на реєстрацію.

Згідно копій квитанцій №1 від 04.01.2017 по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (4935, 61 грн.) продавця.

Згідно копії платіжного доручення № 223 від 05.01.2017 позивач з рахунку № 9845, відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № 2002, код банку 899998, було перераховано 1055860, 00 грн.

Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

06.01.2017 року згідно копії платіжного доручення № 232 позивач з рахунку № 9845, відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № 2002, код банку 899998, було перераховано 1288230, 00 грн. Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

10.01.2017 року податкові накладні №№ 1542/2/, 1543/2/, 1544/2/, 1545/2/, 1546/2/, 1548/2/, 1549/2/, 1550/2/ були направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 10.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

11.01.2017 року податкові накладні №№ 1551/2/, 1552/2/, 1553/2/, 1554/2/, 1555/2/, 1557/2/, 1558/2/, 1559/2/, 1561/2/, 1561/2/, 1562/2/, 1563/2/, 1564/2/, 1565/2/, 1566/2/, 1567/2/, 1568/2/, 1569/2/, 1570/2/, 1571/2/, 1572/2/, 1573/2/, 1574/2/, 1575/2/, 1576/2/, 1577/2/, 1578/2/, 1579/2/, 1580/2/, 1581/2/, 1582/2/, 1583/2/, 1585/2/, 1586/2/, 1587/2/, 1588/2/, 1589/2/, 1590/2/, 1592/2/, 1593/2/, 1594/2/, 1595/2/, 1596/2/, 1597/2/, 1598/2/, 1599/2/, 1600/2/ були направлені позивачем на реєстрацію.

Згідно копій квитанцій №1 від 11.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

12.01.2017 року податкові накладні №№ 1601/2/, 1602/2/, 1603/2/, 1604/2/, 1605/2/, 1607/2/, 1608/2/, 1609/2/, 1610/2/, 1611/2/, 1612/2/, 1614/2/, 1615/2/, 1616/2/,1617/2/, 1618/2/ були направлені позивачем на реєстрацію.

Згідно копій квитанцій №1 від 12.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

Відповідно до копій квитанцій № 1 від 15.01.2017 року всі вищенаведені податкові накладні доставлено до центрального рівня ДВС України та прийнято.

За офіційною інформацією Державної казначейської служби України, з метою виконання норм Кодексу та відповідно до листів ДФС, Казначейством забезпечено функціонування додаткових електронних ПДВ-рахунків з урахуванням терміну чинності ст. 209 Кодексу казначейством застосовано технічну процедуру блокування спецрахунків.

Тобто, додаткові електронні ПДВ-рахунки з 01 січня 2017 року були не закриті, а лише заблоковані.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Відповідно п.120.1 статті 120 Кодексу, порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника ПДВ, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Разом з тим, з урахуванням Закону України від 20 грудня 2016 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", яким внесено ряд змін до Кодексу в частині врегулювання окремих питань, пов'язаних із скасуванням спецрежиму, згідно з п.48 розділу ХХ "Перехідні положення" Кодексу, передбачається обмеження терміну реєстрації податкових накладних складених сільгоспвиробниками за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг в межах спецрежиму в строк, не пізніше 15 січня 2017 року.

Таким чином, законодавцем було чітко встановлено строк для реєстрації в ЄРПН податкових накладних складених сільгоспвиробниками за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг до 15 січня 2017 року, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність посилань відповідача на обов'язок платника податків зареєструвати їх саме у 15-денний термін.

Водночас, нормою п.120.1. ст.120 ПК України умовою відповідальності платника податків встановлене вчинення порушення саме таким платником, тобто наявність вини платника у вчиненому порушенні.

Наведене тлумачення відповідає практиці застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) Європейським судом з прав людини.

Так, частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Отже у справі «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені статтею 120.1. Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

Оскільки п.49 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено спеціальний строк реєстрації податкових накладних у ЄРПН, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами - до 15 січня 2017 року, а податкові накладні, складені позивачем 28.12.2016 зареєстровані в реєстрі 15 січня 2017 року, тобто з дотриманням строку, встановленого законом, і така реєстрація відбулась не з вини позивача, а з незалежних від нього технічних причин, та враховуючи вищенаведене, колегія суду приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Суд враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-КВАДРО-" -задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року по справі № 2040/5876/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "-КВАДРО-" - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 10.05.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "-КВАДРО-" (, вул. Залізнична, 76, м. Первомайський, Харківська область, 64107) судовий збір в розмірі 7707 (сім тисяч сімсот сім) грн 50 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 05.03.2019 року