Справа № 148/230/19
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/230/19
Провадження №2-а/148/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 березня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження в місті Тульчині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 2 роти 1 батальойону УПП в Херсонській області ДПП НП України ОСОБА_2 про поновлення строку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.2018 о 10.17 год. відповідачем по справі було винесено постанову серії ЕАВ № 605744 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн.

Відповідно до змісту постанови, 18.09.2018 о 10.15.31 год. позивач, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. ПДР України, що підпадає під відповідальність передбачену ч.5 ст. 121 КУпАП.

Про наявність даної постанови позивачу стало відомо 04.02.2019 в Тульчинському РВ ДВС, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 58091312 від 16.01.2019, а також цього ж числа ним було отримано копію оскаржуваної постанови. А тому протягом десяти днів він має право на її оскарження. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ст. 276 даного кодексу вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: пр-т Адмірала Сенявина, 128, м. Херсон, 73034, де розташоване Управлінь патрульної поліції в Херсонській області ДПП НП України. Проте, поліцейський ОСОБА_3 положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім цього, його зупиняли з узбіччя зустрічної смуги руху і коли інспектор поліції підійшов до автомобіля позивач із документами чекав його біля автомобіля і він не міг бачити чи він був пристебнутий чи ні.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, які стали причиною зупинки ТЗ, перевірки документів, позивач заперечив факт керування ТЗ не пристебнутим ременем безпеки, та після цього інспектор надав дозвіл йому рухатись далі. У присутності позивача оскаржувана постанова не виносилась, із її змістом він не був ознайомлений і копії не отримував.

У звязку з вищевикладеним, просить визнати дії інспектора поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 незаконними. Скасувати постанову інспектора поліції 2 роти 1 батальйону УШІ в Херсонській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 серії ЕАВ № 605744 від 18.09.2018 про притягнення його до адмінісративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП. Поновити строк на оскарження, який пропущено із поважних причин.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на його задоволенні наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке зберігається в матеріалах справи, а також відповідно до ухвали суду не надав відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні встановлено наступне: із копії постанови серія ЕАВ № 605744 від 18.09.2018 вбачається, що 18.09.2018 о 10:17 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не престебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 ОСОБА_4 дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП у зв'язку з чим, накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 гривень (а.с.5).

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ч. 5 ст.121 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова серія ЕАВ від 18.09.2018, судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами .

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер

вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, дані вимоги закону також були проігноровані інспектором поліції при винесенні постанови.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2, ч. 4-6 ст. 258 КупАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №605744 від 18.09.2018 винесена інспектором поліції 2 роти 1 батальойону УПП в Херсонській області ДПП НП України ОСОБА_2 за порушення ч. 5 ст.121 КУпАП з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в постанові відсутні відомості про застосування фото чи відео фіксації, що давало б підстави виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім цього, позивачу постанова серія ЕАВ №605744 від 18.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення не вручалась, про існування її він дізнався лише 04.02.2019, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 5809112 від 16.01.2019, що підтверджується копією конверта (а.с.7). та роздруківкою «Укрпошти» (а.с.8). У зв'язку з чим, він не міг на протязі 10 днів після її винесення оскаржити дану постанову, тому суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2018 з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Позивач довів свою позицію щодо даної справи, дані докази ніким не оспорювалися.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз'яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, так як в судовому засіданні повно і всебічно з'ясовано обставини справи та позов підтверджений належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень на відповідний рахунок.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 (справа № 1-11/2015 року), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. ст. 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати причини пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважними і поновити його.

Визнати дії інспектора поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 незаконними.

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції 2 роти 1 батальойону УПП в Херсонській області ДПП НП України ОСОБА_2 про поновлення строку та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 605744 від 18.09.2018 винесену інспектором поліції 2 роти 1 батальойону УПП в Херсонській області ДПП НП України ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 51 грн. - скасувати, адміністративну справу провадження закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_5