Справа № 813/2980/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/350/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі за його заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Опт Торг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,

суддя у І інстанції Сакалош В.М..,

час ухвалення рішення 11 год. 26 хв.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 19 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2018 року Головне управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС) звернулося до суду із заявою, у якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Опт Торг» (далі - ТОВ).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 813/2980/18 у задоволенні заяви було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що з моменту прийняття ГУ ДФС рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ № 24402/10/13-01-14-02-11 від 10 липня 2018 року, враховуючи процес оскарження ухвали суду від 16 липня 2018 року про закриття провадження у справі № 813/2980/18, минуло чотири місяці і такий адміністративний арешт майна є припиненим в силу закону.

У апеляційній скарзі ГУ ДФС просить зазначене судове рішення скасувати та задовольнити його заяву. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що начальником ГУ ДФС у зв'язку із не допуском ТОВ посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом від 4 липня 2018 року № 4018, о 09:45 год. 10 липня 2018 року прийнято рішення № 24402/10/13-01-14-02-11 про застосування адміністративного арешту майна платників податків ТОВ. Зазначений у рішенні суду першої інстанції 4-місячний строк збіг не з вини податкового органу, а через закриття провадження у даній справі судом першої інстанції у зв'язку з тим, що суд вбачав спір про право. При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги те, що рішення ГУ ДФС про застосування адміністративного арешту майна ТОВ та його заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є обґрунтованими прийнятими та поданими в межах строків, передбачених пунктами 94.6, 94.10 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК) та пункту 2 розділу ІV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 липня 2017 року № 632, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 2 серпня 2017 року за № 948/30816 (далі - Порядок № 632), і ТОВ на час розгляду справи у суді не усунуто причин застосування контролюючим органом такого адміністративного арешту.

Представник ГУ ДФС у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити заяву податкового органу.

Представник ТОВ у ході апеляційного розгляду заперечила обґрунтованість вимог апелянта. Просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ГУ ДФС - без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, у зв'язку із надходженням ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року по справі № 752/7548/18, ГУ ДФС було видано наказ від 4 липня 2018 року № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мега Опт Торг».

5 липня 2018 року працівниками контролюючого органу складено акт № 591/13-01-14-02/40810024 про відсутність посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників по вул. Кульпарківській, 93А у м. Львові, а також акт № 590/13-01-14-02/40810024 про неможливість вручення наказу від 4 липня 2018 року № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мега Опт Торг» та ознайомлення з направленням на перевірку.

6 липня 2018 року працівниками позивача повторно складено акт № 594/13-01-14-02/40810024 про відсутність посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників по вул. Кульпарківській, 93А у м. Львові, а також акт № 593/13-01-14-02/40810024 про неможливість вручення наказу від 4 липня 2018 року № 4018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мега Опт Торг» та ознайомлення з направленням на перевірку.

9 липня 2018 року працівниками контролюючого органу складено акт про відмову від допуску до проведення перевірки за № 602/13-01-14-02.

На підставі відмови ТОВ у допуску посадових осіб контролюючого органу на проведення перевірки начальником ГУ ДФС 10 липня 2018 року о 9 год. 45 хв. було прийнято рішення № 24402/10/13-01-14-02-11 про застосування адміністративного арешту майна ТОВ та подано 10 липня 2018 року до адміністративного суду заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі № 813/2980/18 було закрито провадження у справі за цією заявою ГУ ДФС.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року вказану ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При наданні оцінки правильності вирішення судом першої інстанції заяви ГУ ДФС щодо наявності підстав для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами пункту 75.1 статті 75 ПК встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Статтею 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом є адміністративний арешт майна платника податків.

За правилами підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК арешт майна може бути застосовано у разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із пунктом 94.10 статті 94 ПК арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до матеріалів справи ТОВ не допустило працівників контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС № 4018 від 4 липня 2018 року.

Разом із тим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 813/3071/18, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, наказ начальника ГУ ДФС № 4018 від 4 липня 2018 року на проведення перевірки ТОВ визнано протиправним і скасовано.

З огляду на викладене,на думку суду апеляційної інстанції, у ТОВ були наявні належні підстави для відмови працівникам відповідача у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства на виконання наказ ГУ ДФС № 4018 від 4 липня 2018 року, що виходячи із приписів підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК виключає можливість накладення арешту на майно відповідача через відмову від проведення такої перевірки.

Окрім того, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що внаслідок спливу встановленого пунктом 94.10 статті 94 ПК строку (96 годин) для перевірки судом обґрунтованості арешту на майно платника податків, накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, підстав для задоволення заяви ГУ ДФС немає.

Підсумовуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підставі для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення заяви ГУ ДФС про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ рішенням № 24402/10/13-01-14-02-11 від 10 липня 2018 року, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 283, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 813/2980/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 4 березня 2019 року.