Справа № 160/948/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Справа № 160/948/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
30.01.2019 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви вказано, що на час звернення до управління Пенсійного фонду за призначенням пенсії у позивача було достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, проте відповідачем безпідставно не зарахований період роботи на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») та не обрахований період проходження військової служби в зоні АТО у розмірі один місяць за три.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/948/19 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. адміністративний позов прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження без виклику сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/948/19 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
27.02.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти адміністративного позову з підстав, аналогічних тим, що викладені у відмові у призначенні пенсії.
До відзиву на вимогу суду долучено копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Судом встановлено, що 04.01.2019 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви був долучений пакет документів на підтвердження пільгового стажу.
Розглянувши заяву та відповідні документи ОСОБА_1 відділ з питань призначення та перерахунків №18 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №2/03.22-19 від 09.01.2019 р. повідомив позивачу про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки обрахованого пільгового стажу, який становить 22 роки 4 місяці 13 днів, недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Так, у листі №2/03.22-19 від 09.01.2019 р. орган пенсійного фонду повідомив, що згідно трудової книжки, посвідчень та довідки, які уточнюю пільговий характер роботи позивач у ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» (шахта «Західно- Донбаська») працював учнем підземного гірника з повним робочим днем в шахті з 27.11.1995 р. по 03.12.1995 р., 04.12.1995 р. по 10.01.1996 р. навчався на курсах гірника підземного, 11.01.1996 р. по 14.01.1996 р. працював - учнем гірника підземної (повернувся на попереднє місце роботи), з 15.01.1996 р. по 15.01.2003 р., з16.01.2003 р. по 12.12.2004 р. працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті; з 13.12.2004 р. по 15.02.2005 р. навчався на курсах гірника з ремонту гірничих виробок, з 06.01.2005 р. по 13.02.2005 р. учень гірника з ремонту гірничих виробок (практика), з 16.02.2005 р. по 09.10.2005 р. підземним гірником з повним робочим днем в шахті (повернувся на попереднє місце роботи), з 10.10.2005 р. по 02.08.2016 р. та з 03.08.2016 р. по теперішній час гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті. Згідно військового квитка та довідки, виданою Павлоградським об`єднаним міським комісаріатом № 5/8181 від 07.10.2016 р. згідно Указу про часткову мобілізацію позивач приймав участь у бойових діях в зоні АТО у період з 23.07.2015 р. по 28.07.2016 р., та належить до учасників бойових і згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту». Згідно ч.2 ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрані чинності цим Законом. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкової державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нараховану заробітну плату (дохід) за період з травня 2015 р. по грудень 2015 р. Довідка, яка підтверджує сплату суми страхових внесків відсутня, тому період з 01.05.2015 р. по 31.12.2015 р. не зарахований до страхового та пільгового стажу роботи. Період з 01.01.2016 р. по 28.07.2016 р. зарахований до страхового та пільгового стажу роботи.
Таким чином, спірним при розгляді даної справи є право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду перебування на військовій службі в зоні антитерористичної операції обчисленого у розмірі один місяць служби за три та періоду роботи відносно якого відсутні відомості про заробітну плату та сплачені страхові внески.
Інших спірних обставин органом Пенсійного фонду не обумовлено.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (надалі Закон №1058).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058 ).
Частиною 3 статті 114 Закону № 1058, ст. 14 Закону № 1788-XII передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Згідно ч. 5 даної статті у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (ч. 6 вказаної статті).
Крім того, частиною 1 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (надалі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У преамбулі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно ст. 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Відповідно до ст. 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (надалі Положення №530).
Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1 ст.2 Закону також віднесено і військову службу.
Згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. (додаток №2).
Згідно з додатком №2 у довідці про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку повинно бути зазначено загальну кількість років, місяців і днів такої служби. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
З матеріалів справи вбачається, що позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у період з 23.07.2015 р. по 28.07.2016 р., що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 , посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , довідкою Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату №5/8181 від 07.10.2016 р., довідкою Військової частини польова пошта В2326 №05/318 від 15.08.2016 р., довідка Військової частини польова пошта НОМЕР_3 про отриманий дохід №04/178 від 12.07.2016 р.
Відтак час проходження військової служби в особливий період з 23.07.2015 р. по 28.07.2016 р. має бути зарахований до пільгового стажу роботи у розмірі один місяць служби за три.
У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 останні записи зроблені 01.01.2013 р. у зв`язку із переведенням на посаду підземного горноробочого з ремонту горних виробок 4 розряду з повним робочим днем; 24.11.2014 р. про підтвердження права на пільгову пенсію за результатами атестації робочих місць (наказ №2395/1), про перейменування підприємства. Також міститься відмітка про те, що позивач працює по теперішній час.
Отже, в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відповідні записи саме щодо спірних періодів, оскільки позивач не переривав роботу та не був переведений на інше підприємство, тобто були відсутні підстави для внесення відомостей до трудової книжки.
Згідно довідки про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії у зв`язку із відсутністю трудової книжки чи відповідних записів у ній №5 від 04.01.2019 р. позивач з 10.10.2005 по 02.08.2016 р. працював повний робочий день підземним горноробочим з ремонту горних виробок. У довідці вказано, що позивач виконував роботу, яка передбачена Списком №1, статтями 114 Закону № 1058 та 14 Закону № 1788-XII. Дана професія підтверджена результатами атестацій робочих місць. Також, наявні відомості про перейменування підприємства-роботодавця.
Згідно з Розпорядженням ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №1468к ід 29.07.2016 р. у зв`язку із демобілізацією ОСОБА_1 приступив до роботи на посаду горноробочого з ремонту горних виробок участку ремонтно-відновлюваних робіт з 29.07.2016 р.
Такі відомості містяться також у Довідці №5 від 04.01.2019 р.
На підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії, окрім зазначених вище, матеріали пенсійної справи містять наступні документи: довідка №1885 від 18.06.2018 р. про проходження навчання, довідка про відпрацьований час за період грудень 1995-січень 1996 №325 від 13.12.2017 р., довідка про проходження навчання №1116 від 18.06.2018 р., довідка про відпрацьований час №326 від 13.12.2017 р., наказ про направлення на навчальні курси №1445к від 07.12.1995 р., наказ про направлення на виробничу практику №1519к від 29.12.1995 р., розпорядження про направлення на навчальні курси №1471 від 16.12.2004 р., направлення на виробничу практику №19к від 11.01.2005 р., довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №116/1 від 31.08.2017 р.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За змістом статті 1 Закону №1058:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно з абзацом 1 ч.1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частинами 1 та 2 ст. 20 Закону №1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до ч. 6 цієї статті страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
А в силу положень ч.10 згаданої статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Положеннями ч. 12 ст. 20 Закону №1058 визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Згідно положень ч. 5 ст. 21 Закону №1058 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Відомості про осіб, зазначених у пункті 14 статті 11 цього Закону, подаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноваженим органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
Частину п`яту статті 21 доповнено новим абзацом згідно Закону України «Про дипломатичну службу" № 2449-VIII від 07.06.2018 р., тобто на час проходження служби в зоні АТО вказана норма була відсутня.
За змістом вищезазначених норм Закону №1058, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії та зарахування спірного періоду до страхового та пільгового стажу.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії, відомостей про нарахування заробітної плати не можуть бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Суд не може брати до увагу посилання відповідача на положення ч.2 ст. 24 Закону №1058, яка вказує, що у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків, оскільки дана норма застосована з 1 жовтня 2017 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 р., тобто після демобілізації позивача.
Як встановлено судом, позивачем при зверненні до управління Пенсійного фонду, серед іншого, було подано довідку Військової частини польова пошта НОМЕР_3 про отриманий дохід №04/178 від 12.07.2016 р.
Також, слід звернути увагу, що даною нормою передбачено нарахування виключно страхового стажу, натомість у даній справі розглядається питання щодо пільгового стажу позивача.
Суд також не приймає посилання відповідача на Постанову КМУ №413 від 20.08.2014 р. «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення», оскільки даний порядок не має ніякого відношення до призначення пенсії особам зі статусом учасника бойових дій.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії
Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності відмови у призначенні пенсії позивачу з підстав не зарахування періодів з 01.05.2015 р. по 22.07.2015 р. та з 23.07.2015 р. по 28.07.2016 р. до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону № 1058, ст. 14 Закону № 1788-XII.
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Стаття 6 Закону №1788-XII визначає, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
За наведених обставин та враховуючи, що позивачем невірно зазначено норму закону у позовних вимогах, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 період участі в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 23.07.2015 р. по 28.07.2016 р. - один місяць служби за три до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дня звернення із заявою (з 04 січня 2019 р.) та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.05.2015 р. по 22.07.2015 р., що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дня звернення із заявою (з 04 січня 2019 р.).
Разом з тим, судом враховано, що вирішення питання призначення пенсії та її обчислення є виключною компетенцією Пенсійного фонду, тому обраховувати розмір пільгового стажу пенсіонера (в роках, місяцях, днях) має відповідач з урахуванням висновків суду у даній справі.
Втручання судом у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень в даному випадку фактично матиме наслідком прийняття рішення про призначення пенсії вирахувавши розмір пільгового стажу, що на думку суду не є допустимим.
Також, слід зазначити, що за приписами ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме з коригуванням обраного способу захисту в частині зазначення норми закону, яка передбачає право на призначення пільгової пенсії та вирахування розміру пільгового стажу позивача.
Такого способу захисту, на переконання суду, достатньо для вирішення спору по суті та буде дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 01.03.19

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун