Справа № 537/4171/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 р. м. ХарківСправа № 537/4171/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі № 537/4171/18 (головуючий І інстанції: Гіглава О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови від 29 серпня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57097398.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції висновувався на тому, що з огляду на положення п.5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» №1404 відповідачем на законних підставах винесена постанова про відкриття виконавчого провадження без порушення строків.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Апелянт, з огляду на положення ст.91 Закону України «Про нотаріат» наголошує на тому, що приватним виконавцем Скрипник В.Л. за відсутності клопотання стягувача про поновлення пропущеного строку безпідставно після спливу річного строку прийнято до виконання вказаний виконавчий напис 29.08.2016 року, тобто після закінчення строку його дії.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, в зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Колегія суддів не приймає до уваги клопотання сторони відповідача про необхідність відкладення розгляду справи з огляду на те, що відповідач не вспів підготувати відзив на апеляційну скаргу. Враховуючи скорочені терміни розгляду справи та особливості повідомлення учасників справи (явка сторін обов'язковою не визнавалась), які з огляду на положення частин 1 та 2 ст.268 КАС України, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в тому числі шляхом завчасного до судового розгляду спрямування на електронну адресу відповідача копії апеляційної скарги, яку він визначив для відправки кореспонденції, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи та прийняти за наслідками розгляду відповідне рішення за наявними у справі документами.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи та прийняти за наслідками такого розгляду відповідне рішення за наявними у справі документами.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів 268, 271, 272, 287 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та відповідні докази і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що 24.04.2008 між ЗАТ "Альфа-Банк" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про надання траншу №SMЕ0011651, за умовами якого кредитор у порядку та згідно умов Рамкової Угоди № SMЕRS00899 від 24.04.2008 та цього договору надав позичальнику кредит в сумі 55000 доларів США на строк користування 180 місяців зі сплатою процентів в розмірі 15% річних, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за цим договором в повному обсязі (а.с. 42-44).

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 13.01.2015 у справі 4343-2/1100/14 позов ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SMЕ0011651 від 24.04.2008 задоволено в повному обсязі (а.с. 45-47). Стягнуто солідарно з відповідачів, якими є громадяни України ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ "Альфа-Банк", заборгованість за договором про надання траншу №SMЕ0011651 від 24.04.2008, а саме: за кредитом - 368144,69 грн, за відсотками - 32657,49 грн, пеню - 29072,03 грн. Стягнуто з відповідача, який є громадянином України ОСОБА_3, на користь ПАТ "Альфа-Банк", пеню за договором поруки №SMЕ0011651/1 від 24.04.2008 у розмірі 2149,30 грн. Стягнуто солідарно з відповідачів, якими є громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на користь ПАТ "Альфа-Банк", судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.04.2015 у справі №751/3682/15-ц (провадження №6/751/1168/15) в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду - відмовлено повністю, а рішення третейського суду від 13.01.2015 залишено без змін (а.с. 48-49).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.06.2015 у справі №751/3682/15-ц (провадження №22-ц/795/1128/2015) апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.04.2015 залишено без змін (50-51).

29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ "Альфа-Банк" (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, п/р 0004, МФО 300346) заборгованості, що виникла по договору про надання траншу №SMЕ0011651 від 24.04.2008, боржником за яким є ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м. Кременчук, Полтавської області, місце роботи - невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Краснодонським МВ УМВС в Луганській області, 12.11.1998, місце реєстрації: Полтавська область, м. Кременчук, вул. І. Приходька, буд. 119). Загальна сума заборгованості становить 33587,85 дол.США. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №16163 (а.с. 71).

28 серпня 2018 року до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.П. надійшла заява ПАТ "Альфа-Банк" про відкриття виконавчого провадження, у якій заявник просить виконавця прийняти до виконання виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16163 виданий 29.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості на загальну суму 33 587, 85 доларів США, та одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на майно боржника (а.с. 72).

29 серпня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57097398 з примусового виконання виконавчого напису від 29.08.2016 №16163, стягувачем у якому вказано ПАТ "Альфа-Банк", а боржником - ОСОБА_1 (а.с. 73-74).

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, характеру спірних правовідносин та предмету заявлених вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює питання примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон №1404) (в редакції чинній на час прийняття спірної постанови).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами частини п'ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну постанову про відкриття виконавчого провадження №57097398 приватний виконавець виніс 29.08.2018 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 29.08.2016 №16163 за заявою стягувача ПАТ "Альфа-Банк" (а.с. 71-72).

Позивач наполягає на тому, що вказана постанова приватним виконавцем винесена безпідставно, оскільки ПАТ "Альфа-Банк" при зверненні із заявою про відкриття виконавчого провадження порушило строки пред'явлення до виконання вказаного виконавчого напису. Так, за змістом виконавчого напису нотаріуса, останній датований 29.08.2016 і строк його пред'явлення до виконання протягом року з дня його вчинення (а.с. 71).

Колегія суддів також не погоджується з такими доводами сторони позивача-апелянта.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинного на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, далі - Закон №606-XIV) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У частині другій статті 22 Закону №606-XIV визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання: 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Питання річного строку щодо пред'явлення виконавчого напису до примусового виконання також було врегульоване положеннями ст.91 Закону України «Про нотаріат» (частина перша статті 91 в редакції Закону N 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010), а саме виконавчий напис міг бути пред'явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, станом на здійснення нотаріального виконавчого напису, був встановлений річний строк для пред'явлення до примусового виконання.

В той же час, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, відповідно до частин першої, другої статті 12 якого було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з пунктом п'ятим розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що тлумачення пункту п'ятого розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ свідчить, що вона застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом №1404-VІІІ. Для пункту п'ятого розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VІІІ до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Матеріали справи свідчать, що строк пред'явлення до виконання виконавчого напису нотаріуса від 29.08.2016 №16163 був визначений протягом року з дня вчинення останнього та мав закінчитися 30.08.2017.

Отже, оскільки на час втрати чинності Закону №606-XIV та набрання чинності нового Закону №1404-VІІІ строк пред'явлення до виконання виконавчого напису не закінчився, такий строк згідно з приписами Закону №1404-VІІІ був пролонгований з одного до трьох років. В даному випадку строки встановлені Законом №1404, є спеціальними нормами в порівнянні із Законом України «Про нотаріат».

Таким чином, доводи апелянта щодо пред'явлення виконавчого напису до виконання з порушенням річного строку пред'явлення його до виконання колегія суддів також вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватним виконавцем правомірно прийнято до виконання та відкрито спірною постановою виконавче провадження №57097398 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення приватним нотаріусом норм законодавства при вчиненні виконавчого напису, та наявності судових рішень про стягнення з позивача відповідних сум по кредитному договору, то колегія суддів вважає в межах спірних правовідносин такі доводи є безпідставними, матеріали справи не містять документальних доказів оскарження ОСОБА_1 виконавчого напису у встановленому законодавством порядку та його скасування.

Судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що за нормами Закону №1404-VІІІ приватний виконавець не наділений повноваженнями перевіряти законність виконавчого документа, в тому числі, виконавчого напису нотаріуса, та дійсності правочину, що був підставою для його видачі, а зобов'язаний лише перевіряти відповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 4 Закону №1404-VІІІ.

Аналізуючи наведені норми, а також беручи до уваги встановлене, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що відповідач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, що виключає можливість визнання її протиправною та скасування.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 287, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі № 537/4171/18- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 березня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц