Справа № 400/2891/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. № 400/2891/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Стивідорна інвестиційна компанія", вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2018 № 2,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стивідорна інвестиційна компанія" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 07.11.2018 р. № 2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 592337,34 грн. за податковим зобов'язанням та 296168,67 грн. за штрафними санкціями.

Ухвалою суду від 23.11.2018р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що товариством правомірно здійснено коригування собівартості реалізованого товару, про що свідчить неогрунтованість висновків Акту перевірки, яким підтверджено, що позивачем надавались до перевірки всі первинні документи по правовідносинах з контрагентами, на підставі яких господарські операції були відображені в бухгалтерстькому та податковому обліку. На підтвердження даних бухгалтерського та податкового обліку первинними документами перевіркою не встановлено.

Відповідач заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та вказує, що позов є необгрунтованим, оскільки позивачем безпідставно занижено "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних стандартів фінансової звітності" на суму 3290763грн. В ході перевірки встановлено, що надані позивачем специфікації не містять умов щодо переходу права власності, а тому відповідно до укладеного договору між позивачем та ТОВ "Югекотоп", моментом переходу прва власності від одного до іншого є момент передачі товару покупцю за видатковою накладною. Також перевіркою встановлено, що Акти переархунку вартості товару між позивачем та ТОВ "Югекотоп" складалися після дати реалізації товару ТОВ "Стивідорна інвестиційна компанія" нерезиденту безпідставно проводилось збільшення собівартості по товару, який вже не був його власністю. Зміна вартості товару була відображена позивачем в бухгалтерському та податковому обліку та як наслідок призвела до збільшення витрат товариства, що в свою чергу вплинуло на визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток. Зміна собівартості товару жодним чином не вплинула на визначення ПДВ в податковому обліку позивача. Таким чином вказане свідчить про безпідставність коригування собівартості реалізованого товару (тріски) та як наслідок збільшення витрат товариства.

21.01.2019р. позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що думка відповідача викладена у відзиві щодо завищення собівартості реалізованих товарів, що підставі специфікацій не відповідають ні перерахованим коштам, ні оприбуткованому товару та таким чином безпідставно збільшує витрати товариства та податковий кредит, а також занижує оподатковуваний прибуток, є помилковою та не підтвердженою нормами податкового законодавства. Відображення позивачем у своєму бухгалтерському обліку господарської оперції з придбання тріски листяних порід та зміни її вартості здійснювалось на підставі первинних документів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Крім того, Актом перевірки підтверджено, що позивач надав до перевірки всі первинні документи по правовідносинах з ТОВ "Югекотоп", що в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарських операції між сторонами та проведення в свою чергу належного бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідач заперечив проти наданої позивачем відповіді на відзив, про що виклав у своїх запереченнях від 30.01.2019р.

Сторони надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС в Миколаївській області в період з 31.08.2018 р. по 27.09.2018 р. було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої було складено акт від 19.10.2018 року № 2509/14-29-14- 02/36487633.

Перевіркою встановлено наступні порушення закоонодавства з боку позивача:

- порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI із змінами і доповненнями (далі - ПКУ), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму у сумі 614744 грн. в т.ч. за II півріччя 2017 року 175718 грн.: III квартал 2017 в сумі 159999 грн., IV квартал 2017 в сумі 15719 грн.; І півріччя 2018 року 439026 грн: І квартал 2018 в сумі 522769 грн., II квартал 2018 завищення в сумі - 83743 грн.

Відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, позивачем було подано заперечення на акт перевірки, які були розглянуті відповідачем листом від 05.11.18 р. № 15815/10/ 14-29-14-02-11 та отримані позивачем 12.11.18 р. За результатом розгляду заперечень змін до акту перевірки внесено не було.

У акті перевірки зазначено про те, що в порушення пп. 44.1; 44.2; 134.1.1. ПК України позивачем занижено показник «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» на суму 3290763 грн. Це призвело до збільшення оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 592337,34 грн. за податковим зобов'язанням та за штрафними санкціями на суму 296168,67 грн.

ТОВ «СІК» укладено договори купівлі-продажу № 26-05/17 ЛХ від 26.05.2017 р. (ТХП) та № 10-17-ЛХ (ТЛП) з ТОВ «Югекотоп», де ТОВ «Югекотоп» - продавець, а ТОВ «СІК» - покупець.

Укладаючи Договір поставки сторони узгодили між собою певні умови та зобов'язання, про що зазначили у відповідному договорі.

На запит відповідача за №13157/10/14-29-14-10-10 від 17.09.18 р., що надійшов під час перевірки, підприємством було надано письмові пояснення, в яких було обґрунтовано необхідність щомісячного перерахунку вартості товару.

Зокрема в листі зазначалось, що деревна тріска, накопичуючись в одному місці без примусового ущільнення, утворює насип (купу) і займає обсяг більший, ніж вони займали в цільній деревини до обробки останньої, а вага одиниці об'єму такої насипу зменшується за рахунок розпушення, тобто зменшення повнодеревності.

Звідси виникають поняття і терміни: «насипна маса» і коефіцієнт повнодеревності». Відношення складеної маси до щільної маси в 1 м3 деревини однакової зологості називається коефіцієнтом заповнення або коефіцієнтом повнодревесності: Kv = G / Y, де G - насипна маса відходів, кг/м3; Y - об'ємна маса щільної деревини, кг/м3.

Отже, вага деревини, а тим більше тріски деревної (у якої площа дотику з навколишнім середовищем більша із-за її подроблення) є відносною і нестабільною величиною, на яку впливає багато чинників, в тому числі вологість та температура повітря, наявність опадів чи навпаки спека, тому облік деревини може здійснюватися лише в кубічних метрах (пункти 3 та 4 Тимчасової інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженої наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 27.06.12 № 202 - далі Тимчасова інструкція), так само облік тріски деревної здійснюється лише в кубічних метрах (пп. 3.6 ГОСТ 15815-83 «Тріска технологічна»).

Об'ємний обмір тріски не позбавлений похибок, а коефіцієнти, що визначають кількість щільної деревини в 1 м3 насипний тріски, лише наближено відображають фактичний обсяг щільної деревини у всій партії. При цьому способі в кожному окремому випадку неможливо врахувати вологість, фракційний склад тріски, величину її ущільнення, тривалість і умови транспортування і т. п.

При обмірі по масі фактична кількість щільної деревини в партії тріски (чиста вага тріски) визначається різницею у вазі транспортних засобів до та після розвантаження з урахуванням породи і вологості деревини.

Коефіцієнт переведення об'єму у вагу є дуже приблизним, залежить від багатьох чинників та коливається у дуже широких межах.

У даному випадку розрахунок ускладнюється тим, що сировина, яка надходить у виробництво, не сортується за породами, тому продукція - це тріска змішаних порід, для якої взагалі немає визначеного коефіцієнта.

Визначити точну вагу тріски під час її зберігання на відкритому складі немає можливості, тим більш, що вона весь час змінюється через зміну погодних умов та вологості. Саме тому й було прийнято рішення вести облік тріски у щільних м3, які є незмінними.

Коефіцієнт переведення щільних кубічних метрів у одиниці ваги не є показовим і застосовується лише ж допоміжний показник, який визначається за фактом, коли після завантаження тріски у транспортний засіб (судно) ми дізнаємось фактичну вагу вантажу.

Для готової, відвантаженої на борт судна, продукції вага визначається шляхом замірів осадок судна, здійснених незалежною сюрвеєрською компанією.

Позивач в позові зазначає, що під час розрахунку відпускної ціни між ТОВ «Югекотоп» та ТОВ «СІК» застосовувався плановий коефіцієнт переведення об'єму у вагу, який визначається з попереднього досвіду та є дуже приблизним. Стандартами не визначається такий коефіцієнт через те, що він є залежним від факторів, як вказано вище. Є лише досить широкі межі, у яких даний коефіцієнт може перебувати за певних умов. При цьому ризики невідповідності фактичної ваги товару запланованому показнику враховуються за допомогою прив'язки відпускної ціни до коефіцієнту переведення об'ємних одиниць у вагові за допомогою формули (ціна змінюється прямо пропорційно зміні такого коефіцієнта). Це узгоджено сторонами та передбачено умовами укладеного договору поставки та дозволяє звести нанівець вплив зовнішніх факторів на собівартість тріски для ТОВ «СІК».

Також позивач вказує в позові, що РТПП у Миколаївській області була поведена експертиза щодо підтвердження середньої щільності (об'ємної маси) одного кубічного метра тріски листяних порід після відкритого зберігання відвантаженої на експорт тріски та відповідності коефіцієнтів нормативно- довідниковим даним, в результаті якої отриманий експертний висновок №120-1297 від 24.09.2018 р.

Експерту були надані для дослідження усі Зведені звіти по відвантаженню судових партій тріски. Відповідно до експортного висновку №120-1297 від 24.09.2018 р. встановлено, що фактична середня щільність (об'ємна маса) одного кубічного метра тріски листяних порід знаходиться в діапазоні 0,7104-0,8734 т/м3, що відповідає нормативно-довідниковим даним.

Досліджуючи надані позивачем документи до матеріалів справи, суд вважає за необхідне відмітити, що предметом Договору поставки є товар, ціни на який є вільними, тобто такими, які встановлюються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін (ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 р № 5007- VI).

Так, згідно ч. З ст. 632 ГКУ, - зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Водночас згідно ч. 2 ст. 632 ПКУ. зміна піни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

З огляду на умови та зобов'язання сторін, що визначені Договором поставки, договір є виконаним лише при повному виконанні сторонами всіх зобов'язань, що були прийняти ними за Договором та фактичному здійсненні наступних дій: передачі товару Покупцю/поставки та оплати товару; здійснення зберігання Продавцем товару Покупця до навантаження товару на борт судна; здійснення Продавцем завантаження товару на борт судна; надання Продавцем Покупцю зведеного звіту по судовій партії, у якому зазначається фактична вага тріски листяних порід у тонах; здійснення Сторонами перерахунку вартості тріски листяних порід шляхом підписання двостороннього акту перерахунку вартості в останній календарний день місяця, в якому Товар завантажений на борт судна, відповідно до якого ціна за щільний кубічний метр перераховується в залежності від фактичній вазі тріски листяних порід.

Тобто тільки при виконанні усіх вищенаведених зобов'язань між Продавцем та Покупцем - договір є виконаним. Факт оплати та поставки тріски листяних порід - це лише один з етапів продажу- придбання товару, які не є завершальними в даній операції.

Завершальним етапом, який свідчить про виконання зобов'язань сторін - є саме здійснення перерахунку вартості шляхом підписання акту перерахунку вартості товару, який призводить як до збільшення собівартості товару та податкового кредиту з ПДВ, так і до зменшення собівартості товару та податкового кредиту з ПДВ.

У разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, такі запаси можуть оцінюватися та відображатися за справедливою вартістю з наступним коригуванням до первісної вартості.

Відповідно до п.1 статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Акт перерахунку вартості - це первинний документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином відображення у бухгалтерському обліку господарської операції з придбання тріски листяних порід та зміни її вартості здійснюється на підставі первинних документів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Актом перевірки (додатки № 8.3, 8.4, 8.5, 8.6.) підтверджено, що позивачем надавались до перевірки всі первинні документи по правовідносинах з ТОВ «Югекотоп», на підставі яких ці господарські операції були відображені в бухгалтерському та податковому обліку. Не підтвердження даних бухгалтерського та податкового обліку первинними документами перевіркою не встановлено.

Відповідно до розділу 3 Податкового Кодексу України, яким передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до розділу 3 ПКУ передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Тобто податком на прибуток обраховується бухгалтерський фінансовий результат до оподаткування, який в подальшому підлягає коригуванню на податкові різниці, перелічені у ст. 138-140 розділу 3 Податкового Кодексу України.

Розділом 3 Податкового Кодексу України не передбачено застосування податкових різниць за операціями зі зміни собівартості як в сторону збільшення так і в сторону зменшення.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, товариство з обмеженою відповідальністю "Стивідорна інвестиційна компанія" правомірно здійснило коригування собівартості геалізованого товару «тріска листяних порід», що свідчить про необґрунтованість висновків акту перевірки та наявність підстав оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи, що заниження показника «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) буххгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» на суму 3290763 грн. призвело до збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 592337,34 грн. за додатковим зобов'язанням та за штрафними санкціями на суму 296168,67 грн., то податкове довідомлення-рішення від 07.11.2018 р. № 2 в цій частині підлягає скасуванню.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стивідорна інвестиційна компанія" (вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 07.11.2018р. № 2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 592337,34 грн. за податковим зобов'язанням та 296168,67 грн. за штрафними санкціями.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, 39394277) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стивідорна інвестиційна компанія" (вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54002, ) судовий збір в розмірі 13327,60 грн. (тринадцять тисяч триста двадцять сім тисяч 60 коп.), сплачений платіжним дорученням № 1253 від 15.11.2018р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов