Справа № 815/4859/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2019 року

Київ

справа №815/4859/17

касаційне провадження №К/9901/4953/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №815/4859/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 03.07.2017,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 03.07.2017.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 адміністративний позов задоволено.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Головне управління ДФС в Одеській області 18.02.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 судом з'ясовано такі обставини.

За результатами звернення Головного управління ДФС в Одеській області до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою вперше таку апеляційну скаргу було повернуто ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2018, у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору.

Головне управління ДФС в Одеській області вдруге подало апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції із пропуском строку апеляційного оскарження.

П'ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.12.2018 залишив апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області без руху на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на необхідність надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на необхідність надання документу про сплату судового збору, та встановив десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

У межах встановленого ухвалою від 21.12.2018 строку, Головне управління ДФС в Одеській області звернулося до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

П'ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.01.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 21.12.2018 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання, зокрема, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

У встановлений судом апеляційної інстанції строк, податковий орган звернувся, зокрема, із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням тих же підстав для поновлення строку, що були наведені у клопотанні поданому разом із апеляційною скаргою. Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтовані відсутністю належного бюджетного асигнування для сплати судового збору.

Так, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до апеляційного суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження. Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов'язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

Інших поважних підстав, які б перешкоджали податковому органом вчасно звернутись із апеляційною скаргою, яка відповідає вимогам процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору, відповідачем не наведено.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо наведення інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у встановлений ухвалою від 21.12.2018 строк, П'ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.01.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з визнанням неповажними підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №815/4859/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Чорноморська Індустрія" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 03.07.2017.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна

Л.І.Бившева

В.В.Хохуляк