Справа № 804/199/2087/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21 листопада 2018 року Справа № 804/199/2087/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2
Розпорядженням №2822 д від 19.10.2018 р. у звязку із відстороненням судді Павловського Д.П. від здійснення правосуддя, та на виконання розпорядження в.о. керівника апарату суду від 04.10.2018 р. №116 було призначено повторний автоматичний розподіл адміністративної справи №804/199/2087/18 провадження № 221СП/804/3121/18.
Вищезазначену справу №804/199/2087/18 провадження № 221СП/804/3121/18 було розподілено судді Жуковій Є.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 р.
Відповідно до реєстру передачі справ №3511/18 від 19.10.2018 р. справу №804/199/2087/18 провадження № 221СП/804/3121/18 було передано судді Жуковій Є.О. безпосередньо 22.10.2018 р., що підтверджується відповідним з написом, в даному реєстрі №3511/18 від 19.10.2018 р., в графі: передав 22.10.2018 р..
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. у справі №804/199/2087/18 суддею Павловський Д.П. було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
13 лютого 2018 року у смт. Слобожанське, Дніпропетровської області, по вулиці Бабенко, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, а саме: головним спеціалістом ОСОБА_3 та старшим державним інспектором Васильковським О.Г., які здійснювали рейдову перевірку транспортних засобів на зазначеній вище території, для перевірки останніми було зупинено вантажний автомобіль марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE SDP 27, державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням водія ОСОБА_4, який орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Логістика» встановленим порядком, та який здійснював внутрішнє перевезення вантажу (сталевих труб) за маршрутом місто Новомосковськ, Дніпропетровської області - порт південний Одеської області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що під час проведення перевірки автомобіля зазначеними вище посадовими особами правління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, водію були предявлені безпідставні претензії про відсутність у останнього особистої картки водія до цифрового тахографа, та в подальшому було складено акт №041569 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому було зазначене відповідне порушення, а саме: надання послуг з внутрішніх перевезень без оформлення документів, перелік яких визначений cт.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлена особиста картка водія (ТЗ обладнано цифровим тахографом).
На підставі зазначеного вище акта №041569, посадовими особами правління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було сформовано постанову №017282 від 29.03.2018 р. про накладення на ТОВ «Укр-Транс-Логістика» адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 грн.
З урахуванням зазначеного вище, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №017282 від 29.03.2018 р.
В судове засідання, призначене на 21.11.2018 р., зявились всі сторони у справі.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважений представник позивача та відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 21.11.2018 р.
Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 21.11.2018 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач проти предявлених позовних вимог заперечував, виклавши свою позицію у відзиві на позовну заяву від 21.11.2018 р., в якому зазначено наступне.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт», Постанови КМУ № 1567 від 08.11.2006 р. «Про Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №041569 від 13.02.2018 р.
Зазначеним вище актом №041569 від 13.02.2018 р. зафіксована відповідна інформація, а саме: вантажний транспортний засіб - тягач марки DAF моделі XF 105.460 (номерний знак НОМЕР_1) із причіпом KRONE SDP 27 (номерний знак НОМЕР_2), які належать ОСОБА_5, був зупинений в смт. Слобожанське, 13.02.2018 р. о 15 год. 33 хв. працівниками Управління Укртансбезпеки у Дніпропетровській області для перевірки обставин, що визначені п.15 Порядку № 1567.
Повноважний представник відповідача у поданому відзиві від 21.11.2018 р. зазначає, що при перевірці наявності документів, що визначені ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», та п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та товарно-транспортну накладну, відповідно до якої автомобільним перевізником записано ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА», та було встановлено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення картки водія. При цьому, водій пояснення надавати відмовився.
На виконання вимог п.26 Порядку Управління Укртансбезпеки у Дніпропетровській області ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА» було надіслано Повідомлення про розгляд справи №959/21-18 від 05.03.2018 р., в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для вирішення питання про притягнення до відповідальності, а саме: 22.03.2018 р.
29.03.2018 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту з урахуванням заперечень, що надані позивачем та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №017282 від 29.03.2018 р. відповідно до якої до «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА» було застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700,00 гривень, яку також було направлено позивачу - ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА».
Постановою №017282 від 29.03.2018 р. встановлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону. - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
На підставі викладеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
13 лютого 2018 року під час рейдової перевірки позивача посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області перевіряли додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За наслідками проведення зазначеної вище перевірки, уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було складено акт №041569 від 13.02.2018 р. про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до акту №041569 від 13.02.2018 р., відповідачем виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
На підставі вказаного вище акта №041569 від 13.02.2018 р., Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №017282 від 29.03.2018 р., за порушення ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» було, внаслідок чого було застосовано до ТОВ «Укр-Транс-Логістика» адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700, 00 грн.
Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ТОВ «Укр-Транс-Логістика» було укладено договір оренди автомобілів.
Відповідно до предмету зазначеного вище договору, автомобіль марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE SDP 27, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 було передано ТОВ «Укр-Транс-Логістика» на праві приватної власності.
Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна від 12.02.2018 р. з тексту якої судом встановлено, що автомобіль марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE SDP 27, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобільним перевізником якого визначено ТОВ «Укр-Транс-Логістика», водій ОСОБА_4 рухався з пункту навантаження м.Новомосковськ, вул.Сучкова, 115 до пункту розвантаження Одеська обл., с.Визирка, порт. Південний, пристань №21-22.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері організації та діяльності
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідності до 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до п. 1.4. розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв, а перевізники субєкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом кого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов'язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3. цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомоги тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірники тахографа.
Судом встановлено, що при перевірці посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області вимагалася картка водія до цифрового тахографа, яка була відсутня.
Порядок обігу карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах) затверджений Наказом Міністерства Інфраструктури України №329 від 30.05.2013 року визначає процедури видачі, оновлення, заміни та анулювання дії карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), а також строки дії таких карток.
Відповідно до п.2.1. Порядку картка водія видається фізичним особам, після подачі заяви до Центру з видачі карток Компетентного органу особисто або поштовим відправленням. Згідно п.3.7. Заява на видачу або оновлення карток всіх типів повинні містити зразок підпису користувача картки. Після чого картка видається користувачу картки протягом 20 робочих днів з дня реєстрації заяви на видачу або оновлення картки, якщо не оформлено рішення про відмову у видачі картки.
Відтак, згідно п.2.1. Порядку, отримати картку водія до цифрового контрольного пристрою (тахографа) може лише фізична особа, яка має право керувати транспортним засобом.
Згідно з абзацу третього ч. 1 ст. 60 вказаного Закону встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України, суд зазначає, що позивачем ТОВ «Укр-Транс-Логістика» не було спростовано належними та допустимими доказами, у відповідності до норм ст. ст. 73-76 КАС України сформованої відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №017282 від 29.03.2018 р. в сумі 1 700,00 грн.
При цьому, суд зазначає, що посилання повноважного представника позивача на постанову КМУ №914 від 11.07.2007 р., та початок впровадження у 2007 р. цифрових тахографів на транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення не свідчить про обмеження цього процесу лише цими транспортними засобами, оскільки обов'язок перевізників забезпечити наявність тахографів і на транспортних засобах, що здійснюють внутрішні перевезення (із наявністю перехідного періоду) був визначений у 2010 році.
Водночас, посилання на постанову КМУ від 25.02.2009 №207 «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» не відповідають нормам законів, зокрема ЗУ «Про автомобільний транспорт», відтак застосовуватися в частинах, що суперечить їм не може.
Щодо посилань повноважного представника позивача на пп.4 п.5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України №340 «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» - «Державній службі України з безпеки на транспорті забезпечити: здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення» суд зазначає наступне.
П.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
З урахуванням зазначеної вище норми чинного законодавства України, суд зазначає, що перевірка оснащеності транспортного засобу тахографом, додержання водієм вимог ЄУТР та наявності документів, передбачених cт. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» є різними повноваженнями, відтак наказ вказує на можливість фізичного проникнення в кабіну водія для перевірки оснащеності автомобіля тахографом лише при здійснення ним міжнародних перевезень. При цьому, при здійсненні внутрішніх перевезень інспектор може вимагати лише документи на встановлений тахограф (кожний обладнаний тахографом автомобіль маркується наклейкою на не зйомній частині дверцят кабіни про встановлення такого приладу.
На підставі викладеного вище, у суду відсутні підстави вважати протиправними дії перевіряючих як при перевірці, так і під час винесення оскаржуваної постанови від 29.03.2018 року № 017282.
Відтак, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.03.2018 року № 017282, з огляду на ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є прийнята відповідачем на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжного доручення від 04.06.2018 року № 231 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_6