Справа № 520/970/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 березня 2019 р. № 520/970/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61007, код ЄДРПОУ) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3,м. Харків,61082, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова в часті відмови в проведенні мені перерахунку, нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року;

- зобовязати Індустріальне обєднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити мені перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року №03- 56/123 за період з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з урахуванням раніше сплачених сум;

- стягнути з Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, не зважаючи на вимоги закону, залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2018 року, при цьому здійснивши перерахунок лише з 1 серпня 2018 року.

Відповідач направив до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність вчинених дій.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з квітня 2017 року.

Відповідно до Закону України від 15.05.2018року №2415-/ТІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», опублікованого 21 липня 2018 року в газеті «Голос України» (№133), внесено зміни до Закону України №1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II слово та цифри « 1600 гривень» замінити словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становив 1600 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні.

З огляду на зазначене вище, з 1 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні.

У зв'язку з вищезгаданими змінами в Законі № 1774-VІІІ, внесеними 21 липня 2018 року, Державною судовою адміністрацією України було надіслано головам апеляційних, апеляційних спеціалізованих, місцевих спеціалізованих судів та начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України лист від 24.07.2018 року № 11-13636/18 «Про суддівську винагороду», в якому, зокрема, зазначено: «Враховуючи викладене, звертаємо увагу на необхідність внесення змін до штатних розписів та перерахунку суддівської винагороди з 1 січня 2018 року, а також підготовки довідок про суддівську винагороду з 1 січня 2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Апеляційним судом Харківської області було підготовлено та надано позивачу довідку від 13.08.2018 року № 03-56/123 "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», яка свідчить, що заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складається з окладу, доплати за вислугу років. Слід зазначити, що довідка видана на підставі особового рахунку саме за січень 2018 року.

В серпні 2018 року позивач звернувся до Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2018 року відповідно до довідки № 03-56/123.

Проте відповідач залишив без задоволення заяву позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2018 року, при цьому здійснивши перерахунок лише з 1 серпня 2018 року.

Досліджуючи обґрунтованість позовних вимог та правомірність дій субєкта владних повноважень у спірних правовідносинах, суд зазначає наступне.

Правовою підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2018 року є зміни до Закону № 1774-VІІІ, внесені Законом від 10.05.2018 року № 2415-VІІІ, опублікованим 21.07.2018 року.

Вказаною редакцією закону визначено: установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

З аналізу положень вказаної норми вбачається, що законодавець в нормі закону визначив зворотну дію вказаної норми, встановивши початок її дії у вказаній редакції з 01.01.2017 року.

Зворотна сила закону полягає в тому, що новий закон поширюється на факти, які виникли ще при старому законі. Тому наслідки, що були законно зроблені при старому законі, визнаються неправильними і підлягають зміні відповідно до норм нового закону.

Відтак, вказана норма закону набуває чинності відповідно до принципу зворотної дії (зворотної сили) (ретроактивної форми), тобто акт поширює свою дію на нові і старі факти, правовідносини, що виникли до і після набрання чинності, тобто закон поширюється на всі факти, що виникають не лише у майбутньому, а й виникли в минулому.

Отже, у позивача з моменту оприлюднення зміни до Закону № 1774-VІІІ, внесені Законом від 10.05.2018 року № 2415-УІІІ, опублікованим 21.07.2018 року з'явилась можливість звернутися до Харківського апеляційного адміністративного суду за довідкою про суддівську винагороду станом на 1 січня 2018 року, для подальшого звернення з такою довідкоюдо відповідача за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2018 року.

Проте, відповідач здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу лише з 01.08.2018 року, без врахування положення а. 2 п. 3 Перехідних положень Закону України № 1774-VІІІ, в редакції Закону від 10.05.2018 року № 2415-VІІІ.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовано правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується, зокрема, окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року за № 4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно п.6.3 Європейської хартії про закон «Про статус суддів», гарантовано суддям, що виконують свої професійні обов'язки, захист від соціальних ризиків, пов'язаних з хворобою, материнством, інвалідністю, похилим віком та смертю.

Відповідно до п.6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» передбачено, що судді, які досягли пенсійного віку і що працювали на посаді судді зазначений період, отримують пенсію по старості, рівень якої має бути якомога ближчим до рівня їхньої останньої заробітної плати на посаді судді.

Як зазначається в Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи, державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року (2010) 12, «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від стимулів , через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Таким чином, здійснення відповідачем перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача лише з 1 серпня 2018 року замість з 1 січня 2018 року є неправомірним та таким, що порушує права позивача.

При цьому відповідачем не взято до уваги ту обставину, що Законом України від 15.05.2018 року № 2415-VIII з урахуванням Законів України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та «Про Державний бюджет на 2018 рік» розмір суддівської винагороди, що обчислюється з урахуванням а. 2 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VІІІ, в редакції Закону від 10.05.2018 року № 2415-VІІІ фактично змінився саме з 1 січня 2018 року, що обумовлює здійснення перерахунку суддівської винагороди саме з 1 січня 2018 року. Виходячи з зазначеного, відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання саме з 1 січня 2018 року.

Таким чином, вході розгляду справи судом встановлено наявність обовязку у відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року., а відтак позовні вимоги підлягають задоволегню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 139, 243-246, 255-257, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні ді - задовольнити.

Визнати протиправними дії Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова в часті відмови в проведенні мені перерахунку, нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року.

Зобовязати Індустріальне обєднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити мені перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року №03- 56/123 за період з 01 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути з Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61082, м. Харків, пр-т Московський, 198/3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (61007, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.