Справа № 300/161/19
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2019 р. справа № 300/161/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 21.01.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання зарахувати до стажу періоди роботи з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність» за повний рік роботи, призначити пенсію за віком.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Коломийським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в порушення норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, Закону України "Про пенсійне забезпечення" протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, а також у зарахуванні до загального стажу періоди роботи з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність» з підстав відсутності в архівних довідках про заробітну плату даних про встановлений мінімум трудової участі
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 залишено позовну заяву без руху, а позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
У зазначений строк позивачем недоліки позовної заяви усунено, тому ухвалою суду від 08.02.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.02.2019. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.60-67). Просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив що записи архівних довідок про заробітну плату та кількість вироблених трудоднів не відповідають записам трудової книжки щодо кількості фактично виконаного річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві, тому обчислення стажу здійснювалось з урахуванням фактично вироблених трудоднів згідно даних архівних довідок №793, №794, №795 від 10.09.2018, оскільки вони видані на підставі первинних документів. Також зазначив, що в даних довідках відсутні дані про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та відповідно до довідки №823 від 27.09.2018 надати інформацію про встановлений мінімум неможливо, оскільки книги обліку трудового стажу спілки селян «Незалежність» на зберігання в трудовий архів не передавались, тому підрахунок стажу за період роботи в спілці селін «Незалежність», приватному виробничо-орендному підприємстві «Незалежність» за період роботи з 1993 по 2002 здійснювалось відповідно до числа фактичних виходів на роботу за рік.
Також 27.02.2019 від Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надійшло клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 80-81), яке ухвалою суду від 01.03.2019 залишено без задоволення.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Вважаючи безпідставним незарахування до стажу періоди роботи з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність» за повний рік роботи, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р, встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно з статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Частинами 1 та 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із зверненням 21.09.2018 до Снятинського відділу обслуговування громадян Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області було подано наступні документи:
- трудову книжку НОМЕР_1 від 31.12.1980 (а.с. 42-45);
- трудову книжку НОМЕР_2 від 28.01.1980, згідно якої позивач працював в Івано-Франківській ПМК треста "Київм`ясомолремонт" з 14.07.1976 по 17.11.1977;
- довідки за №790, №791, №792, №793, №794, №795, №796 від 10.09.2018 видані трудовим архівом Снятинського району про період роботи в колгоспі "Дзержинського" та спілці селян "Незалежність" (а.с.47-53);
- довідку за №823 від 27.09.2018, видану трудовим архівом Снятинського району про те, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1989 рік колгоспу "Дзержинського" ОСОБА_1 не значиться та про те що книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника с/с "Незалежність" на зберігання в Трудовий архів не передавались, тому неможливо надати інформацію про встановлений мінімум (а.с. 46).
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 31.12.1980 позивач працював в колгоспі ім. Дзержинського з 26.04.1980 по 06.03.1993; 06.03.1993 в зв`язку з роз`єднанням колгоспу імені С.Левка переведено в колгосп "Незалежність"; 09.03.1993 прийнятий на роботу шофером в спілку селян «Незалежність» (08.02.2000 спілку селян «Незалежність» перейменовано в приватне виробничо-орендне підприємство «Незалежність»), 30.05.2000 прийнято на роботу в приватне виробничо-орендне підприємство "Незалежність" та 01.04.2009 звільнено з роботи (а.с. 42-45).
Як наслідок, трудовою книжкою позивача підтверджено спірні періоди роботи позивача з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність».
Дані обставини також підтверджуються довідками №793 та №794 від 10.09.2018, виданими трудовим архівом Снятинського району (а.с.50-51).
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у довідках та трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому безпідставно не взяті для призначення пенсії за віком.
Щодо посилань позивача на наявні недоліки у заповненні трудової книжки та розбіжність між записами трудової книжки та даними архівних довідок щодо кількості фактично виконаного річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.
Окрім цього, з приводу відсутності в архівних довідках №790, №791, №792, №793, №794, №795, №796 від 10.09.2018 даних про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та неможливості надання інформації про такий встановлений мінімум з підстав непередання до трудового архіву книг обліку трудового стажу і заробітку, суд зазначає, що такі обставини не залежать від волі позивача та не можуть ставити в залежність його право на пенсійне забезпечення.
Також відсутність у зазначених архівних довідках даних про встановлений мінімум трудової участі не підтверджує факт невиконання позивачем такого мінімуму, тому у спірні періоди роботи безпідставно зараховані лише фактично відпрацьовані дні.
За таких обставин, відповідач протиправно не врахував до загального стажу періоди роботи з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність» за повний рік роботи та відмовив у призначенні пенсії за віком.
Незарахування відповідачем до стажу роботи позивача спірних періодів роботи за повний рік з підстав відсутності у архівних довідках встановленого річного мінімуму є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача та виконання річного мінімуму трудової участі підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.12.1980.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином, з урахуванням наведеного та виходячи із моменту досягнення пенсійного віку 09.10.2018, суд дійшов висновку, що Коломийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.10.2018.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1993 по 31.12.1994 та з 01.01.1996 по 31.12.2002 в колгоспі ім. Дзержинського та в спілці селян «Незалежність» за повний рік роботи та призначити пенсію за віком з 10.10.2018.
На підставі частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: Марикот Ганна Андріївна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Коломийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, вул. Валова, буд. 47 А, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200).

Суддя Главач І.А.