Справа № 640/23356/18
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора роти ТОР батальону №1 УПП в Харківській області Гончаренко Владислава Віталійовича ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, інспектора роти ТОР батальйону №1 УПП в Харківській області Гончаренко В.В., про скасування постанови серія ВР №082599 від 04.12.2018року та визнання дій інспектора протиправними.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 04.12.2018року відповідачем було винесено постанову серія ВР №082599 відносно ОСОБА_1 , згідно якої останній 04.12.2018року о 16:21 год. рухався на автомобілі Порше д.н. НОМЕР_2 в м. Харків по пр-кту Льва Ландау, 187 та не виконав вимогу знаку 5.11, чим порушив п.19.1 ПДР України, в наслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Однак вказане порушення позивач заперечує та зазначає, що п.17.2 ПДР дозволяють йому рух по смузі для маршрутних транспортних засобів для повороту праворуч, що ним і було зроблено. Також зазначає, що інспектор виніс постанову одразу після зупинки без розгляду справи та без підготовки до розгляду на місці зупинки, а також відповідач проігнорував вимогу позивача на право скористатись правовою допомогою. На підтвердження позовних вимог надав відеозапис.
В судовому засідання позивач та його представники позовні вимоги підтримали. При цьому подали клопотання про винесення судом окремої ухвали, з тих підстав, що до повноважень інспектора роти ТОР батальйону №1 УПП в Харківській області Гончаренко В.В. не входить розгляд адміністративних справ, а також порушив право ОСОБА_1 на захист.
Відповідач в судове зсідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що факт скоєння правопорушення було зафіксовано на відеозапису, посилання позивача, що п.17.2 ПДР України дозволяє рух по слузі для маршрутних транспортних засобів для повороту праворуч не спростовує постанову оскільки цей пункт дозволяє рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінію, однак позивач здійснено рух по смузі для маршрутних засобів, що не відокремлена переривчастою лінією. На підтвердження своїх доводів відповідачем до відзиву додано відеозапис.
Суд заслухавши пояснення позивача, його представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Постановою серія ВР №082599 від 04.12.2018року встановлено, що 04.12.2018року о 16.21 год. в м. Харків по пр-кту Льва Ландау,187 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Порше д.н. НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» та здійснив рух прямо по шляхопроводу пр.. Льва Ландау, чим порушив п.8.4 «В» та 8.4. «ґ» правил дорожнього руху України, в наслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
Диспозицією ч. 1 статті 122 КУпАП передбачено - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Розділом 33 ПДР України передбачено, що знак 5.11 визначає смугу для руху маршрутних транспортних засобів. Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху. Знак 3.21 передбачає заборону в`їзду.
Пункти 8.4 «В» та 8.4. «ґ» ПДР передбачають, що дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом наданим відповідачем з нагрудної камери (відеореєстратор), який узгоджується із схемою організації дорожнього руху на час проведення робіт по капітальному ремонту комплексу транспортних споруд, узгоджений 09.10.2018р. із УПП в Харківській області .
Посилання позивача на те, що п. 17.2 ПДР дозволяє рух по смузі для маршрутних транспортних засобів для повороту праворуч, судом не приймається та не спростовує висновків інспектора поліції про порушення ним ПДР України, оскільки цей пункт Правил дозволяє рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. Як вбачається з наданих сторонами відеозаписів, позивачем було здійснено рух по смузі для маршрутних засобів, що не відокремлена переривчастою лінією, внаслідок чого дія вказаного пункту в даному випадку не розповсюджується.
За таких обставин вказівка позивача на те, що він не порушував вимог дорожнього знаку 5.11 є безпідставною.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 218 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частина 3 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліції» передбачає, що у складі поліції функціонує в тому числі патрульна поліція.
За ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання:
Згідно посадової інструкції інспектора взводу тактико-оперативного реагування патрульної поліції в Харківській області ДПП у своїй діяльності інспектор взводу керується в тому числі ЗУ «Про Національну поліції». Його завданнями діяльності інспектора взводу ТОВ є : забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах визначених Національною поліцією; самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання; застосовувати заходи адміністративного впливу; примати участь у припиненні адміністративних правопорушень; реагування на порушення правил дорожнього руху ; виконувати інші обов`язки інспектора взводи ТОР відповідно до законодавства.
Із системного аналізу наведених положень, вбачається що інспектор взводу ТОР УПП в Харківській області ДПП наділений повноваженнями на припинення адміністративного правопорушення та розгляд адміністративних справах за ч.1 ст. 122 КУпАП .
Стосовно посилання позивача на порушення інспектором процедури розгляду справи та порушення його права на захисника, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу III Інструкції № 1395).
Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Пунктом 9 розділу III Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Посилання позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем на місці зупинки автомобіля є хибними з огляду на вищенаведені норми ч.4 ст.258 КУпАП та ч.2 п.1 розділу III Інструкції № 1395.
З наданого відеозапису вбачається, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, які йому були зрозумілі. Ніяких клопотань про залучення до участі у справі адвоката, оголошення перерви для надання можливості скористатися правовою допомогою та підготовкою до справи, позивач не заявляв, а вже після того, як інспектор оголосив рішення, позивач почав дзвонити адвокату, зазначаючи, що бажає скористатися правовою допомогою. При цьому інспектор дочекався адвоката, що підтверджується записом з нагрудної камери поліцейського, яка свідчить, що поліцейський повідомляє, що чекає адвоката, потім на запису вбачається, що адвокат, який представляв інтереси позивача під час даної справи приїхав та в його присутності позивач отримав на руки постанову.
Крім того, згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи наведене, посилання позивача на те, що інспектор не мав права невідкладно розглядати справу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.
Посилання позивача на те, що йому не було пред`явлено доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовані вказаними відеозаписами.
Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами, зокрема записом відео реєстратора позивача. Посилання в даному випадку позивача, на ч.2 ст. 99 КАС України, яка передбачає, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", судом не приймається, оскільки ЗУ "Про електронний цифровий підпис" втратив чинності 07.11.2018р. Ті обставини, що наданий запис із нагрудної камери поліцейського преривався, не є підставою для визнання його недопустимим, оскільки усе спілкування поліцейського із позивачем зафіксовано в хронологічному порядку як і відбувались усі події, що також підтверджується із відеозаписом реєстратора наданого позивачем.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, оглянутих відеозаписів, що наданий сторонами у справі, з урахуванням Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухвалених 13 лютого 1991 року, та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України , суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих відповідачем-суб`єктом владних повноважень доказів, зокрема, наявних відеозаписів вбачається, що з цього доказу (який був наданий суду як підстава правомірності дії суб`єкта владних повноважень за обставин, що викладені у оскаржуваній постанові) чітко, достатньо та «поза розумним сумнівом» (який стосується оцінки доказів і про що вказується у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та остаточному Рішенні ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України від 17.06.2011 року) вбачається, що 04.12.2018року о 16.21 год. в м. Харків по пр-кту Льва Ландау,187 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Порше д.н. НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» та здійснив рух прямо по шляхопроводу пр. Льва Ландау, чим порушив п.8.4 «В» та 8.4. «ґ» правил дорожнього руху України.
При цьому, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було, тоді як позивач при розгляді справи вів себе зневажливо до поліцейського, за відсутності будь- якої чемності до представника правоохоронного органу.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення водієм зазначених у постанові пунктів Правил дорожнього руху України відповідачем доведено та судом, під час судового розгляду справи, встановлено.
Посилання позивача, що інспектором було порушено процедуру розгляду справи зокрема не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були досліджені докази та вирішені клопотання судом не приймаються та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №082599 від 04.12.2018року скасуванню не підлягає.
Підстав для винесення окремої ухвали, суд не вбачає, оскільки судом не виявлені порушення закону з боку відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-
вирішив:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора роти ТОР батальону №1 УПП в Харківській області Гончаренко Владислава Віталійовича ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) про визнання протиправними дій та скасування постанови -відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородіна Н.М.