Справа № 826/6681/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2019 року № 826/6681/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. при секретарі судового засідання Кириллові М.С.,

за участі представників :

позивача - Морозової Алли Олександрівни (довіреність від 14.01.2019 № 34/46-01),

позивача - Бут Валерій Анатолійович (керівник),

відповідача - Кучерявого Олега Валерійовича (довіреність від 18.06.2018 № 764/26-15-10-03),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу"

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

від 11.05.2017 №40103, №40103 та № 40103,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Укрсервіс Мінтрансу" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 11.05.2017 №40103, №40103 та № 40103.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є балансоутримувачем будівлі Міністерства інфраструктури України за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14, яка належить йому на праві господарського відання та підтримання вказаного державного майна в належному технічному та санітарному стані, забезпечення згідно передбачених технічних регламентів із врахуванням будівельних, санітарних, протипожежних та інші законодавчо визначених норм, безперебійної експлуатації всіх систем та механізмів є обов'язком позивача. Також позивач посилався на те, що умовами договорів оренди нерухомого майна, укладених між бюджетними установами, а саме, Державною авіаційною службою України, Міністерством інфраструктури України, Державним агентством України з туризму та курортів, Державною службою України з безпеки на морському та річковому транспорті та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, передбачено зобов'язання орендаря «здійснювати (компенсувати) витрати, пов'язані з утриманням орендованого Майна», уклавши відповідні договори. Також, позивач посилався на те, що ним було своєчасно вчинено дії щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте отримано квитанцію № 1 про неможливість прийняття документу без зазначення помилки, як підстави такого не прийняття.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що за результатами проведеної перевірки позивача встановлено факти невідшкодування позивачу орендарями, а саме, Державною авіаційною службою України, Міністерством інфраструктури України, Державним агентством України з туризму та курортів, Державною службою України з безпеки на морському та річковому транспорті, витрат на утримання орендованого приміщення та безоплатне надання послуг по його утриманню. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог.

Під час судового розгляду справи, суд встановив наступне.

В період з 28.02.2017 по 10.04.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246, яким встановлено порушення підпунктів 14.1.13, 14.1.185 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4 135 739,00 грн. та порушення пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 10 736 970,00 грн. та порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме, у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкові накладні з порушенням граничних термінів їх реєстрації на загальну суму ПДВ 43 643,56 грн.

25.04.2017 Державним підприємством "Укрсервіс Мінтрансу" подано до Головного управління ДФС у м. Києві заперечення на зазначений акт за результатами розгляду яких листом від 05.05.2017 № 11471/26-15-14-01-03 повідомлено про те, що висновки акту перевірки залишено без змін.

11.05.2017 на підставі акту перевірки від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246 прийнято податкові повідомлення - рішення:

- №40103, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 13 421 212,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 2684242,00 грн.;

- №40103, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 5169764,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 1033935,00 грн.;

- № 40103, яким застосовано штраф на загальну суму 4364,35 грн.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду було порушено з огляду на наступне.

Щодо податкових повідомлень - рішень від 11.05.2016 №40103 та №40103.

Відповідно до акту від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246 та наданого відповідачем відзиву відповідач зазначаючи про факт допущення позивачем порушення підпунктів 14.1.13, 14.1.185 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України посилається на те, що відповідачем було безоплатно надано орендарями, а саме, Державній авіаційній службі України, Міністерству інфраструктури України, Державному агентству України з туризму та курортів, Державній службі України з безпеки на морському та річковому транспорті послуги по утримання орендованих ними приміщень в будівлі за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14.

Встановлено та визнається сторонами, що позивач є балансоутримувачем 28 - поверхову приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14 та вказане приміщення перебуває у державній власності.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України укладено договори оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.12.2011 № 6063 з Державною інспекцією з безпеки на морському та річковому транспорті, від 19.09.2005 3 2132 з Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіа (Державіаслужба), від 19.12.2011 № 6048, з Державним агентством України у туризму та курортів, від 29.08.2005 № 2097, від 15.12.2015 № 7254 з Міністерством транспорту та зв'язку України (Міністерство інфраструктури України).

Відповідно до пункту 1.1 договорів від 27.12.2011 № 6063 з Державною інспекцією з безпеки на морському та річковому транспорті, від 19.09.2005 №2132 з Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіа (Державіаслужба), від 19.12.2011 № 6048 з Державним агентством України у туризму та курортів, від 29.08.2005 № 2097, від 15.12.2015 № 7254 з Міністерством транспорту та зв'язку України (Міністерство інфраструктури України) орендодавець - Регіональне відділення Фонду державного майна України передає, а оренда приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно визначеної площі розміщене на адресою м. Київ, пр. Перемоги, 14 з метою розміщення бюджетної установи.

Пунктом 5.8 договорів від 27.12.2011 № 6063 з Державною інспекцією з безпеки на морському та річковому транспорті (Міністерство інфраструктури України), від 19.09.2005 № 2132 з Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіа (Державіаслужба) закріплено обов'язок орендаря укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з пунктом 5.10 договорів від 19.09.2005 №2132 з Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіа (Державіаслужба), від 19.12.2011 № 6048 з Державним агентством України у туризму та курортів, від 15.12.2015 № 7254 з Міністерством транспорту та зв'язку України (Міністерство інфраструктури України) на орендаря покладено обов'язок здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна та протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Таким чином умовами договорів укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та орендарями - Державною авіаційною службою України, Міністерством інфраструктури України, Державним агентством України з туризму та курортів, Державною службі України з безпеки на морському та річковому транспорті послуги прямо передбачено обов'язок останніх укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, тобто встановлено обов'язок відшкодувати відповідні витрати балансоутримувача в порядку визначеному у договорів кладеному з останнім.

Актом від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246 встановлено наступне:

- між позивачем та Міністерством інфраструктури України укладено договір від 10.11.2014 №101/2014 про відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача пов'язаних з утриманням орендованого нерухомого майна, відповідно до якого замовник відшкодовує експлуатаційні витрати балансоутримувача пов'язані з утриманням орендованого нерухомого майна ( приміщень), які займає замовник та розмір відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача пов'язаних з утриманням орендованого нерухомого майна (приміщень) визначається помісячно з урахуванням площі приміщень орендованих замовником. Відповідно до картки pax.36 розрахунки по даному договору проведені в повному обсязі, тобто за період з 01.10.2014 по 31.12.2014. За період з 01.01.2014 по 30.09.2014, з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2016 договори про відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача ДП «Укрсервіс Мінтрансу», що пов'язані з утриманням орендованого нерухомого майна між Міністерство інфраструктури України та позивачем не заключались;

- між позивачем та Державною авіаційною службою України укладено договір від 29.03.2016 № 11 про надання послуг відповідно до якого позивач зобов'язується надати замовнику - Державній авіаційній службі України послуги допоміжні комбіновані щодо різних об'єктів (послуги по утриманню приміщень та території в належному санітарному стані: з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, теплопостачання... з технічного обслуговування вентиляційних каналів та систем кондиціонування. з забезпечення експлуатації ліфтів, з прибирання приміщень, з технічного обслуговування систем диспетчеризації і технічних пристроїв, з санітарного оброблення приміщень, та ін.), а замовник зобов'язується оплачувати надані послуги в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до картки pax.36 розрахунки по даному договору проведені в повному обсязі, тобто за період 2016 року. За період з 01.01.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.12.2015 договори про відшкодування експлуатаційних витрат, що пов'язані з утриманням орендованого нерухомого майна між Державною авіаційною службою України та позивачем не заключались;

- між позивачем та Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті укладено договори №031/2015 від 24.03.2015, №082/2015 від 24.07.2015, №108/2015 від 26.10.2015, №015/2016 від 09.03.2016 про надання послуг по утриманню та їх відшкодуванню орендарем. Відповідно до картки pax.36 розрахунки по зазначених договорах проведені в повному обсязі, тобто за період 2015-2016 року. За період з 01.01.2014 по 31.12.2014 договори про відшкодування експлуатаційних витрат, що пов'язані з утриманням орендованого нерухомого майна між Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті та позивачем не заключались;

- між позивачем та Державним агентством України з туризму та курортів укладено договір від 12.02.2015 № 4 про надання послуг по утриманню та їх відшкодуванню у І кварталі 2015 року. Відповідно до картки pax.36 розрахунки по даному договору проведені в повному обсязі, тобто за період І квартал 2015 року. В подальшому договір оренди між ДП «Укрсервіс Мінтрансу» та Державне агентство України з туризму та курортів розірвано. За період з 01.01.2014 по 31.12.2014р договори про відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача, що пов'язані з утриманням орендованого нерухомого майна між Державне агентство України з туризму та курортів та позивачем не заключались.

Позивачем надано суду копії договорів про відшкодування вартості комунальних послуг з додатками та додатковими угодами з Державною авіаційною службою України від 22.12.2014 № 119/2014, від 19.05.2014 № 064/2014, від 13.03.2015 № 027/2015, від 18.03.2016 № 030/2015 з Державною авіаційною службою України, від 30.01.2014 № 017/2014, від 24.04.2015 № 042/2014, від 20.01.2015 № 005/2016 з Міністерством інфраструктури України, від 08.05.2017 № 060/2014/10, від 23.01.2015 № 001/2015/2 з Державним агентством України з туризму та курортів, від 24.03.2014 № 042/2014, від 29.01.2015 № 010/2015, від 24.07.2015 № 083/2015 з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, від 09.03.2016 № 016/2016 з Державною службою України з безпеки на транспорті, як правонаступником Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та складені до них акти надання послуг та рахунки - фактури на підтвердження надання за ними послуг та отримання оплати.

Також позивачем надано суду листи:

- від 24.04.2017 № 34/897/04 Міністерства інфраструктури України, в якому воно зазначив про те, що у 2014-2016 pоках Мінінфраструктури при підготовці бюджетного запиту на відповідний рік планувались видатки на утримання центрального апарату міністерства в повному обсязі, в т.ч. на відшкодування експлуатаційних послуг, однак, Міністерством фінансів України доведено граничні видатки на утримання апарату Мінінфраструктури, які частково та не в повному обсязі забезпечують діяльність міністерства, а саме: у 2015 році лише на 56,93 % від потреби, у 2016 році - на 17% та подальшому у 2015-2016 роках Мінінфраструктури неодноразово зверталось до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П., Міністра фінансів України Яресько Н.Е. щодо збільшення видатків на утримання апарату Мінінфраструктури (листи додаються), однак питання залишилось не вирішеним, огляду на що відповідно до пункту 1 статті 48 Бюджетного кодексу України договори на відшкодування експлуатаційних послуг не укладались і, як наслідок, послуги ДП «Укрсервіс Мінтрансу» не надавались;

- від 25.04.2017 № 3323/04/15-17 Державної служби України з безпеки на транспорті, як якому вона зазначила про те, що є центральним органом виконавчої влади та фінансується виключно загального фонду Державного бюджету України за бюджетною програмою 3109010 "Здійснення державного контролю з питань безпеки на транспорті", з огляду на що у зв'язку з вкрай обмеженим фінансуванням не мала змоги укласти договори на відшкодування вартості послуг з утримання орендованого майна протягом 2015 року та повний 2016 рік;

- від 20.04.2017 № 1.16-3823-17 Державної авіаційної служби України в якому вона зазначила про те, що у 2014-2015 роках кошторисами не було передбачено бюджетних призначень на послуги по утриманню приміщень та території в належному санітарному стані та у 2016 році на послуги по утриманню приміщень та території в належному санітарному стані було передбачено 9 833 246,00 грн., сума договору склала 9 833 245,56 грн. та була сплачена в повному обсязі;

- від 24.04.2017 № 1.16-3936-17 Державної авіаційної служби України, яким вона у доповнення до листа від 20.04.2017 № 1.16-3823-17 повідомила про те, що у 2014-2015 роках кошторисами не було передбачено бюджетних призначень на послуги по утриманню приміщень та території в належному санітарному стані, у зв'язку із чим договори на отримання зазначених послуг не укладались, акти отримання-передачі послуг не затверджувались та оплата не здійснювалась.

Таким чином наданими позивачем документами підвереджується факт укладання між позивачем та орендарями Державною авіаційною службою України, Міністерством інфраструктури України, Державним агентством України з туризму та курортів, Державною службі України з безпеки на морському та річковому транспорті договорів про відшкодування вартості комунальних послуг за якими здійснювалось відшкодування понесених позивачем витрат на водопостачання, теплоенергію та електроенергію та відсутність у вказаних орендарів бюджетних асигнувань для укладання з позивачем договорів щодо надання послуг по утриманню приміщень та території приміщення за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14 в періоди які зазначені в акті від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246 та Міністерство інфраструктури України в своєму листі від 24.04.2017 № 34/897/04 безпосередньо зазначає про те, що договори на відшкодування експлуатаційних послуг не укладались і, як наслідок, послуги ДП «Укрсервіс Мінтрансу» не надавались, а інші орендарі факт надання позивачем послуг по утриманню та їх відшкодуванню щодо орендованого приміщення не підтвердили.

Відповідачем, ні в акті перевірки, ні у відзиві не зазначено про те, на підставі яких саме документів чи інших доказів він дійшов висновку про факт безоплатного надання позивачем орендарям (Державній авіаційній службі України, Міністерству інфраструктури України, Державному агентству України з туризму та курортів, Державній службі України з безпеки на морському та річковому транспорті) послуг по утриманню та їх відшкодуванню щодо орендованих приміщень за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14, яке перебуває на балансі позивача, в періоди щодо яких не було укладено договори щодо надання відповідних послуг, яким чином було встановлено в якому саме обсязі було надано відповідні послуги та на яку суму.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідно до листів вказаних орендарів Міністерство інфраструктури України заперечує надання таких послуг, а інші орендарі не підтверджують, у суду відсутні підстави для висновку про те, що позивачем було надано Державній авіаційній службі України, Міністерству інфраструктури України, Державному агентству України з туризму та курортів, Державній службі України з безпеки на морському та річковому транспорті послуг по утриманню та їх відшкодуванню щодо орендованих приміщень за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14, яке перебуває на балансі позивача в періоди щодо яких не було укладено договори щодо їх надання.

Згідно з підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору; постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку; постачання послуг іншій особі на безоплатній основі; передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг; постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 135.4 статті 135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України встановлено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 встановлено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Відповідно до пункту 20 вказаного Положення дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню. Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

З огляду на зазначене враховуючи те, що у суду відсутні підстави для висновку про те, що позивачем безоплатно було надано послуги орендарям Державній авіаційній службі України, Міністерству інфраструктури України, Державному агентству України з туризму та курортів, Державній службі України з безпеки на морському та річковому транспорті послуг по утриманню та їх відшкодуванню щодо орендованого приміщення за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 14, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень - рішень від 11.05.2017 №40103, №40103.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 11.05.2017 № 40103.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Актом від 18.04.2017 № 155/26-15-14-01-03/30218246 встановлено порушення позивачем граничного терміну реєстрації податкових накладних від 31.01.2016 № 171, № 173, № 166, №177, № 175, №1786, № 174, № 172, № 167, № 168, №169, № 170, № 165 на загальну суму ПДВ у розмірі 43 643,65 грн. на 16 дні.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що ним було вчинено дії по реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкових накладних від 31.01.2016 № - № та від 01.02.2016 № -№, проте отримано квитанції № 1 про неможливість прийняття документу без зазначення помилки, як підстави такого неприйняття.

З аналізу доданих позивачем до позовної заяви квитанцій № 1 вбачається, що причиною неприйняття податкових накладених зазначено - документ повторно підписано ЕЦП.

Водночас положеннями чинного законодавства не факт накладення подвійного підпису ЕЦП на податкову накладну не визначено обставиною яка зумовлює виникнення у податкового органу права щодо її неприйняття.

Також позивачем надано суду копію листа від 12.02.2016 на ім'я В.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві в якому зазначено про неможливість реєстрації податкових накладених та викладено прохання посприяти у вирішенні питання щодо прийняття до реєстрації податкових накладних в паперовому та електронному вигляді. До зазначеного листа позивачем було додано накладні від 31.01.2018 та від 01.02.2016.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що відповіді на вказаний лист ним отримано не було.

Відповідач в наданому суду відзиві обґрунтувань щодо наявності підстав для не прийняття поданих позивачем накладних від 31.01.2016 наведено не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які є підставами для неприйняття податкових накладних.

З огляду на зазначене враховуючи те, що позивачем були вчинені дії з метою реєстрації податкових накладних в межах строку, наданого Податковим кодексом України для реєстрації таких накладних, однак податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому, причини неприйняття таких документів зазначені в отриманій позивачем квитанції не спростовуються інформацією наданою безпосередньо органами Державної фіскальної служби України , та при зверненні позивача до податкового органу щодо прийняття до реєстрації податкових накладних в паперовому та електронному вигляді, відповідь надана не була, суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної, оскільки ним вчинено всі дії щодо реєстрації податкових накладних в межах встановлених Податковим кодексом України строків для реєстрації таких податкових накладних, однак така реєстрація не відбулася з незалежних від нього причин.

Таким податкове повідомлення - рішення від 11.05.2017 № 40103 є протиправним та підлягає скасування.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати податкові повідомлення - рішення від 11.05.2017 №40103, №40103 та № 40103 нечинним та їх скасувати.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання податкових повідомлень - рішень від 11.05.2017 №40103, №40103 та № 40103 протиправними та їх скасування.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити повністю

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві Головного управління ДФС у м. Києві від 11.05.2017 №40103, №40103 та № 40103.

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 278 928,76 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім грн. 76 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов

Повний текст рішення виготовлений 04.03.2019