Справа № 820/3186/13-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2019 року

Київ

справа №820/3186/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4465/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 (головуючий суддя Мінаєва О.М., судді: Старостін В.В., Шевцова Н.В.)

у справі №820/3186/13-а за позовом Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про накладення та стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Куп'янська ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області звернулась з позовом до ФОП ОСОБА_2 у якому згідно уточнень до адміністративного позову, просила суд:

застосувати до ФОП ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат (8944000,00грн.);

стягнути з ФОП ОСОБА_2 до Державного бюджету України суму штрафу у розмірі 8944000,00грн.;

конфіскувати в дохід Держави гральне обладнання;

перерахувати до Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 928грн. в якості прибутку (доходу) від проведення ФОП ОСОБА_2 азартних ігор, що знаходяться у опечатаному вигляді на тимчасовому зберіганні в Харківському РВ ГУМВС України в Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2013 адміністративний позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Судом ухвалено:

застосувати до ФОП ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат (8944000,00грн.) з конфіскацією грального обладнання;

конфіскувати в дохід Держави гральне обладнання, що знаходиться у опечатаному вигляді на тимчасовому зберіганні в Харківському РВ ГУМВС України в Харківській області, а саме: гральний автомат ТОВ "Махima Plus", серійний номер №021713, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus" серійний номер №021714, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021711, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021715, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021710, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №022403, дата виготовлення 2007 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus" серійний номер №021037, дата виготовлення 2005 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021712, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021709, дата виготовлення 2006 рік; гральний автомат ТОВ "Maxima Plus", серійний номер №021708, дата виготовлення 2006 рік;

прибуток (дохід) від проведення азартних ігор в розмірі 928,00грн. перерахувати до Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду Куп'янська ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач вказує, що судом апеляційної інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права. Як зазначає податковий орган, за порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до відповідача слід застосувати фінансові санкції у вигляді штрафу. Оскільки сума штрафу відповідачем самостійно не сплачена, відтак фінансові санкції підлягають стягненню за рішенням суду. Позивач просить касаційний суд постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 змінити в частині стягнення штрафної фінансової санкції у розмірі 8944000,00грн., в іншій частині залишити без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.01.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача у справі №820/3186/13-а.

Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2019 попередній розгляд справи призначено на 26.02.2019.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини. На адресу податкової інспекції у Харківському районі надійшла оперативна інформація, що у АДРЕСА_1 функціонують гральні автомати.

Під час перевірки співробітниками податкової міліції встановлено, що у приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1, розташовано 10 гральних автоматів у робочому стані та приєднаних до електромережі, на яких присутніми на момент огляду громадянами, здійснювались азартні ігри, які виразилися у тому що касир., який знаходився в ігровому залі за вказаною адресою, приймав від громадян грошові ставки, завантажував азартні ігри на гральних пристроях, що зафіксовано протоколом огляду місця події та письмовими поясненнями. На момент перевірки у закладі знаходилося 10 гральних автоматів, приєднаних до електромережі, 10 ключів від запуску гральних пристроїв, за допомогою яких здійснювалося переведення коштів в умовні одиниці - кредити, каса закладу - 928грн.

Співробітниками податкової міліції опитані присутні громадяни, а саме касир - адміністратор грального залу, а також особи, які були присутні та здійснювали гру за гральними автоматами. З письмових пояснень гравців вбачається, що останні через присутнього в гральному залі касира - адміністратора робили ставки, сплативши різні грошові суми, за результатом дій яких отримали можливість гри на гральних автоматах.

Також, в ході проведення перевірки було допитано адміністратора грального закладу, який повідомив, що він працює касиром-адміністратором ігрового залу по АДРЕСА_1, в обов'язки якого входить прийом платежів від відвідувачів, переклад вказаних ставок за допомогою спеціальних ключів в умовних одиницях - кредити. У разі виграшу проводить виплату грошових коштів.

Під час проведення оперативних заходів щодо встановлення та документування протиправної діяльності по організації та проведенню азартних ігор 09.11.2012 співробітниками податкової міліції ДПС у Харківській області разом із оперуповноваженим УПМ ДПС в Харківській області та завідувачем сектору УПМ ДПС в Харківській області був встановлений факт порушення відповідачем вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», тобто встановлено факт організації і проведення ФОП ОСОБА_2 на території України азартних ігор в ігровому залі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що між гр.ОСОБА_3, яка є приватним підприємцем (основний вид діяльності - здавання в оренду нерухомого майна), знаходиться на податковому обліку в Харківській ОДПІ, та відповідачем 01.01.2012 був укладений договір суборенди та складений акт-прийому передачі приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами оперативно-профілактичних заходів 09.11.2012 встановлено факт надання ФОП ОСОБА_2 гральних послуг в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене позивач звернувся до суду із даним позовом про застосування до відповідача штрафних санкцій за порушенням вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Правові обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні врегульовані Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Згідно статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - діяльність, пов'язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп'ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера.

Азартною грою, згідно вимог зазначеної норми, визнається будь-яка гра, обов'язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

Організаторами азартних ігор є фізичні та юридичні особи, суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації та проведення азартних ігор з метою отримання прибутку, а організацією та проведенням азартних ігор є діяльність організаторів таких ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» організацією та проведенням азартних ігор є діяльність організаторів таких ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор.

Положення статті 2 цього Закону забороняють в Україні гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді восьми тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Відповідно до підпункту 20.1.36. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися, у випадках передбачених законом, до суду щодо застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України.

Зважаючи на встановлені обставини та правове регулювання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання та перерахування до Державного бюджету України прибутку від проведення азартних ігор підлягають задоволенню.

Разом з тим, апеляційний суд вважав, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Куп'янської ОДПІ про стягнення з ФОП ОСОБА_2 фінансових санкцій, оскільки відповідальність за порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» та Податкового кодексу України передбачена у вигляді застосування фінансових санкцій, а не їх стягнення.

Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суду погоджується з позицією суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.18, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами Податкового кодексу України, яким встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції правильно застосував вищевказані норми матеріального права та відповідно до вимог процесуального закону розглянув справу.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

При цьому, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам апеляційного суду у рамках даного касаційного провадження, оскільки у частині задоволення позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржується.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції при винесенні судових рішень виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Згідно положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду