Справа № 580/366/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року справа № 580/366/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача - Хлівненка П.В.(за довіреністю),

представника відповідача - Вельган О.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ПАТ "Азот" до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ПАТ "Азот" (вул. Першотравнева, 72, м. Черкаси, 18014, далі - позивач) з адміністративним позовом до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (пр. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника головного державного виконавця Вельган О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 15.012019 року ВП № 54239464, винесену при виконанні зведеного виконавчого провадження № 55037853 від 31.10.2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем при примусовому виконанні зведеного виконавчою провадження №55037853 протиправно винесено постанову про арешт майна боржника від 15.01.2019 року ВП №54239464, згідно якої накладено арешт на майно, а саме на всі товари та послуги, що належать боржнику ПАТ «АЗОТ» у межах суми звернення стягнення та заборонено здійснювати експорт (вивезення) товарів та послуг, що належать боржнику ПАТ «АЗОТ» за межі України. Так, оскільки послуги не є майном згідно ст. 2 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а отже на них не може бути накладено арешт в розумінні статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, всупереч вимогам діючого законодавства, накладаючи арешт на всі товари та послуги, а також встановлюючи заборону на експорт таких товарів та послуг за межі України, головний державний виконавець не здійснив опис товарів та послуг, на які накладено арешт та встановлено заборону на експорт за межі України. Також зазначено, що із тексту оскаржуваної постанови про арешт майна боржника неможливо встановити, яким саме чином було виявлено майно позивача, на яке накладено арешт, та строки, в які воно було виявлене. Представник звернув увагу, що в наслідок періодичних виплат боргу, заборгованість у позивача не відповідає сумам стягнення на які накладено арешт. Представник наголосив, що ЗУ «Про виконавче провадження» не містить права державного виконавця накладати арешт на послуги боржника та на встановлення заборони розпорядження такими послугами, а отже, при винесенні оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 15.01.2019 року ВП №54239464 по зведеному виконавчому провадженню № 55037853 перевищено надані законом повноваження, чим фактично заборонено позивачу здійснювати його господарську діяльність. Таким чином, постанова про накладення арешту на майно боржника від 15.01.2019 року ВП № 54239464 по зведеному виконавчому провадженню №55037853 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача, в термін встановлений судом надав відзив на позов, в якому зазначив, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 55037853 про стягнення з ПАТ «Азот» боргу на загальну суму 62 495977,74 грн., до складу якого входить 95 виконавчих проваджень. Представник зазначила, що боржник веде господарську діяльність, однак жодних дій, спрямованих на виконання виконавчого провадження, не вчиняє. Отже, державним виконавцем після отримання інформації про наявність у боржника товару (готової продукції), було вжито заходи щодо накладення арешту на вказані товари. При цьому, представник не погоджується, що на товари і послуги не можна накладати арешт в силу ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що 14.01.2019 державним виконавцем було встановлено, що на залізничній станції у м. Черкаси знаходяться вагони із готовою продукцією, яка належить ПАТ «Азот» та з метою забезпечення реального виконання зведеного виконавчого провадження 15.01.2019 було винесено спірну постанову про арешт майна боржника. Також наголошено, що в силу ч. 6 ст. 139 Господарського кодексу України, товарами у складі майна суб'єктів господарювання визнаються вироблена продукція (товарні запаси), виконані роботи та послуги, а тому посилання позивача, про те що послуги не є майном є хибним та суперечить вимогам Господарського кодексу України. Крім того, станом на 27.02.2019 у державного виконавця відсутні підтверджуючі документи про сплату ПАТ «Азот» боргу на користь Офісу великих платників податків ДФС. Таким чином, жодних підстав для закінчення виконавчих проваджень немає.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

15.01.2019 головним державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника ВП №54239464 при примусовому виконанні: виконавчих листів Черкаського окружного адміністративного суду № 823/2321/17 від 11.05.2018; № 823/1997/17 від 27.04.2018; № 823/1539/17 від 16.05.2018; № 823/1682/17 від 28.02.2018; № 823/843/17 від 10.11.2017; № 823/553/17 від 01.09.2017; № 823/1029/17 від 13.12.2017; № 823/1326/17 від 13.12.2017; № 823/1198/17 від 20.12.2017; наказі Господарського суду Черкаської області № 925/392/16 від 06.09.2017; № 925/1264/17 від 20.02.2018; № 925/571/17 від 23.10.2017; № 925/500/17 від 31.07.2017; № 925/204/17 від 23.06.2017; № 925/1173/17 від 14.11.2017; № 925/829/17 від 19.09.2017; № 925/444/17 від 12.07.2017; № 925/333/17 від 12.06.2017; № 925/768/17 від 12.09.2017; № 925/72/18 від 10.07.2018; № 925/1137/17 від 15.01.2018; № 10/13/5026/949/2011 від 26.01.2017; № 925/528/14 від 18.10.2016; № 925/327/15 від 27.12.2016; виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7484/18 від 12.12.2018; № 711/7896/18 від 17.12.2018; № 711/7991/18 від 26.12.2018; № 711/7729/18 від 21.08.2018; № 711/7723/18 від 20.12.2018; № 711/7334/18 від 14.11.2018; № 711/8933/18 від 03.01.2019; № 711/5728/18 від 08.01.2019; № 711/9235/18 від 13.12.2018; № 711/5408/18 від 02.01.2019; № 711/7781/18 від 17.12.2018; № 711/7497/18 від 22.12.2018; № 711/7321/18 від 29.11.2018; № 711/8153/18 від 12.12.2018; № 711/5472/18 від 02.01.2019; № 711/4305/18 від 02.11.2018; № 711/7991/18 від 12.12.2018; № 711/7508/18 від 14.11.2018; № 711/6475/18 від 09.11.2018; № 711/4447/18 від 02.11.2018; № 711/4305/18 від 02.11.2018; № 711/7014/18 від 14.11.2018; № 711/5147/18 від 01.11.2018; № 711/4906/18 від 22.11.2018; № 711/7321/18 від 26.11.2018; № 711/7334/18 від 22.11.2018; № 711/8707/18 від 22.11.2018; № 711/4015/18 від 21.11.2018; № 711/6475/18 від 09.11.2018; № 711/7012/18 від 02.11.2018; № 711/6475/18 від 09.11.2018; № 711/5174/18 від 08.11.2018; № 711/4906/18 від 14.11.2018; № 711/5858/18 від 04.12.2018; № 711/5543/18 від 04.12.2018; № 711/5545/18 від 04.12.2018; № 711/8707/18 від 22.11.2018; № 711/5723/18 від 23.10.2018; № 711/5710/18 від 21.11.2018; № 711/4767/18 від 17.10.2018; № 711/3678/18 від 19.10.2018; № 711/6601/18 від 19.10.2018; № 711/4078/18 від 19.10.2018; № 711/4857/18 від 19.10.2018; вимог Офісу великих платників податків: № Ю-98-11У від 15.01.2018, № Ю-98-11У від 05.05.2017; постанови управління Держпраці у Черкаській області № Чк-545/374/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-385 від 17.07.2018 щодо стягнення заборгованості станом на 15.01.2019 в розмірі 68380919,45грн.

Даною постановою згідно ст. 18, 56 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на майно, а саме на всі товари та послуги, що належать боржнику ПАТ «Азот» у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та заборонено здійснювати експорт (вивезення), товарів та послуг за межі України.

17.01.2018 за вх. № 10/59 згідно супровідного листа, постанову про арешт майна від 15.01.2019 отримано боржником - ПАТ «Азот».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням щодо опису та арешту майна, позивач звернувся до суду.

Суд звернув увагу, що після винесення спірної постанови ПАТ «Азот» платіжним дорученням № 45166 від 18.01.2019 сплатило частину суми заборгованості в розмірі 500000грн. на рахунок ГТУЮ у Черкаській області.

Суд також зазначає, що матеріали подані сторонами не містять акту опису майна на яке накладено ареш.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як встановлено судом, боржником тривалий час не здійснюються заходи щодо погашення заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону №1404-VIII, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Судом враховано пояснення, що саме 14.01.2019 державним виконавцем було встановлено наявність на залізничній станції у м. Черкаси вагонів із готовою продукцією, яка належить ПАТ «Азот» та з метою забезпечення реального виконання зведеного виконавчого провадження 15.01.2019 було винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону №1404-VIII, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

Як встановлено судом, державним виконавцем жодного опису майна не проводилося, яке в свою чергу не передавалося на відповідальне зберігання.

Таким чином, згідно аналізу положень Закону №1404-VIII, державним виконавцем вчинялися дії передбачені Законом щодо примусового виконання рішень для стягнення боргу, однак останні проведені без належного оформлення у відповідності до вимог Закону.

Крім того, суд зазначає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом заходи щодо примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1-2, 6 ст. 139 Господарського кодексу України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Товарами у складі майна суб'єктів господарювання визнаються вироблена продукція (товарні запаси), виконані роботи та послуги.

При цьому, суд не погоджується з думкою представника позивача, що послуги не є майном, оскільки остання суперечить вимогам Господарського кодексу України.

Суд також не погоджується, що у позивача відсутня заборгованість перед стягувачем - Офіс великих платників податків за вимогою № Ю-98-11У від 15.01.2018 в сумі 9 351 303, 83грн. та вимогою № Ю-98-11У від 05.05.2017 в сумі 13 890 388,05 грн.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, станом на час накладення арешту у державного виконавця відсутні підтверджуючі документи про сплату ПАТ «Азот» боргу на користь Офісу великих платників податків ДФС безпосередньо по вимогам про сплату боргу (недоїмки) № Ю-98- 11У від 05.05.2017 та № Ю-98-11-У від 15.01.2018, оскільки в листі Черкаського міського відділення УВД ФСС України від 24.01.2019 № 02-31-135 жодним чином не вказано на погашення заборгованості по вищевказаним виконавчим документам.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що державним виконавцем в порушення ч. 2, 5 Закону №1404-VIII, не було проведено опису майна на яке накладено арешт, що унеможливлює визначити його кількісний та вартісний обсяг для стягнення заборгованості в сумі виконавчого провадження.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника головного державного виконавця Вельган О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 15.01.2019 року ВП №54239464.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (ідентифікаційний код 34924330) на користь ПАТ «Азот» (ідентифікаційний код 00203826) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921(одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар