Справа № 553/1953/18
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1953/18
Провадження № 2-а/553/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Камуз Я.М.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ № 581428 від 06.09.2018 року, винесену інспектором роти І батальйону ІІ роти Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом ОСОБА_2.

В судове засіданння позивач ОСОБА_1 не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слуханння справи.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але наддала на адресу суду заяву, в якій проохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі.

Відповідач Інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції в Полтавській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав на адрес усуд відзив на адміністративний позов, в якому просив відомивити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2018 року, близько 12 год. 30 хв. відповідачем було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №581428, в якій вказано, що на перехресті вул.Європейської (Фрунзе) та вул. Пушкіна у м. Полтава. Згідно даної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАп.

Згідно постанови серії БР №581428 від 06.09.2018 року, винесеної відповідачем, вказано, що 06.09.2018 року, близько 12 год. 30 хв. водій, керуючи автомобілем Toyota Camry, д.н.з. ВІ 0707АХ, по вул. Європейська (Фрунзе), 19-а у м. Полтава на перехресті з вул. Пушкіна, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, а саме зі смуги, з якої дозволено лише поворот ліворуч, проїхав прямо, чим порушив п. 8.4 пп.г Правил дорожнього руху, порушення вимог інформаційно- вказівних знаків.

З даною постановою позивач не погодився, оскільки остання є безпідставною та підлягає скасуванню, так як позивачем в позові вказувалось про те, що 06.09.2018 року о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем Toyota Camry, д.н.з. ВІ 0707АХ, на перехресті з вул. Небесної Сотні у м. Полтава саме під час руху увімкнувся жовтий сигнал світлофора, тому позивачем було продовжено рух на блимаючий жовтий сигнал світлофора, з метою уникнення для учасників дорожнього руху аварійної обстановки .

Поряд з цим, позивачем вказувалось про те, що відповідачем без будь-яких на те, доказів було вказано позивачу про порушення правил дорожнього руху ще на перехресті з вул. Пушкіна у м. Полтава, в звязку з чим було винесено оскаржувану постанову.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що спірна постанова винесена відповідачем з підстав, що позивачем ОСОБА_1 порушено п. 8.4 пп.г Правил дорожнього руху, порушення вимог інформаційно- вказівних знаків та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

З огляду на вказані вище норми закону, які регулюють спірні відносини, правопорушення, що виявлене має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Судом досліджено запис з нагрудного знаку відповідача, однак з нього не вбачається, що правопорушення, яке виразилось у не виконанні вимог дорожнього знаку п. 5.16, а саме зі смуги з якої дозволено лише поворот ліворуч, проїхав прямо, чим порушив п. 8.4 пп.г Правил дорожнього руху порушення вимог інформаційно вказівних знаків. На вказаному відеозаписі не зафіксовано номерного знаку автомобіля або водія, який ним керував.

Таким чином, запис, який здійснено при оформленні правопорушення, не містить інформації щодо порушення вчиненого безпосередньо позивачем і відповідно відповідач не може посилатися на нього, як на доказ правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що крім відеозапису відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП України.

Таким чином, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ № 581428 від 06.09.2018 року.

Керуючись ст. ст. 5, 8,9, 72, 243 , 251 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, , суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ № 581428 від 06.09.2018 року, винесену інспектором роти І батальйону ІІ роти Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом ОСОБА_2 складену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4