Справа № 608/325/19
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Справа № 608/325/19

Номер провадження2-а/608/6/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Яковець Н. В.

з участю секретаря Олійник О.С.,

розглянувши в місті Чорткові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції 1 бат. 1 роти ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції 1 бат. 1 роти ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що 11 лютого 2019 року близько 06 год. 30 хв. він проїхавши своїм автомобілем MERCEDES BENZ VITO 111 CDI BO2713 с. Деренівка (в напрямку м. Теребовля), зупинився на вимогу поліції. Співробітник поліції обґрунтував зупинку тим, що він здійснив обгін патрульної машини перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки чим порушив Правила дорожнього руху України. Позивач повідомив інспектору Ковальцю Ю.В. що не погоджуюся з ним, та пояснив, що здійснив обгін патрульної машини (оскільки та рухалася з дуже низькою швидкістю) одразу ж після досягнення його транспортним засобом місця, де після суцільної лінії дорожньої розмітки розпочалася переривчаста лінія (що могло викликати помилкове враження інспектора Ковальця Ю.В. щодо правомірності маневру). Після чого інспектором Ковальцем Ю.В. було пред'явлено відео, на якому так і не знайшлося зафіксованого самого факту перетину його транспортним засобом суцільної лінії дорожньої розмітки. Не взявши до уваги зауваження позивача відповідач виніс постанову серія ЕАВ 909311 від 11 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255,00 грн. З оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки дорожнього руху не порушував, а дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, вважаю протиправними, тому просить визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції щодо винесення постанови та скасувати постанову серії ЕАВ №909611 від 11.02.2019 року, а справу провадженням закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Тернопільській області 1 бат. 1 роти ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В ст. 254 КУпАП зазначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка зчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї -накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи: до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1, 11 лютого 2019 року близько 06 год. 30 хв. проїхавши автомобілем MERCEDES BENZ VITO 111 CDI BO2713 с. Деренівка (в напрямку м. Теребовля), зупинився на вимогу поліції. Співробітник поліції обґрунтував зупинку тим, що позивач здійснив обгін патрульної машини перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив Правила дорожнього руху України. Після розмови відповідач виніс постанову серія ЕАВ № 909611 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255 грн. за те, що 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР України.

Діяльність органів патрульної поліції, пов'язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення ОСОБА_1 дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395,зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП, частина 3 якої передбачає в якості обов'язкового елементу місце вчинення адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Вказано лише приблизне місце розгляду справи - назва дороги без вказівки на відповідний її відрізок. Також оскаржувана постанова не містить технічних засобів, якими здійснено відеозапис. У оскаржуваній постанові у розділі 9 «До постанови додаються...», інспектором Ковальцем Ю.В. ніяких даних не зазначено, що вказує на відсутність жодних доказів, на підставі яких ним винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Так,згідно вимог ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Згідно до ст. 286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 909611 від 11.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн., а справу провадженням закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Рішення набрало законної сили «____»____________2019 року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/325/19, яка зберігається в архіві Чортківського районного суду Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано "____"_____________2019 року.

Секретар: