Справа № 183/3957/18(2-а/17929/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2019 року м. Дніпросправа № 183/3957/18(2-а/17929/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 року, (суддя суду першої інстанції Кошля А.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора 9 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Калінчука Олександра Григоровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

03 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову №3927п Серії ЕАА №43163 від 05.06.2018 року, винесену інспектором 9 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Калінчуком Олександром Григоровичем про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем було неправомірно прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, чим обмежив право позивача на отримання правової допомоги. Також, позивач зазначає, що ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» не визначено заборони експлуатації транспортного засобу в зв'язку із незадовільним станом шин, тому норми ч. 1 ст. 121 КУпАП не передбачають накладення штрафу за експлуатацію транспортного засобу з незадовільним станом шин. Текстом оскаржуваної постанови в частинах 6, 9 не наведено доказів які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не зазначено яким чином та за допомогою яких саме технічних засобів було встановлено відповідність шин транспортного засобу вимогам відповідних стандартів та правил.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову №3927п Серії ЕАА №43163 від 05.06.2018 року, винесену інспектором 9 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Калінчуком Олександром Григоровичем про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа звернулась з апеляційною скаргою у даній справі, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті постанови відповідачем не було порушено приписів чинного законодавства України також не були порушені права позивача на отримання правової допомоги. Також третя особа зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями співробітників патрульної поліції, які не зацікавлені в результаті розгляду справи, в свою чергу, третя особа вказує, що позивачем при обґрунтуванні адміністративного позову не спростовується факт вчинення адміністративного правопорушення, відтак в силу ст. 78 КАС України, факт вчинення правопорушення позивачем є обставиною, що визнається сторонами.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.06.2018 року інспектором патрульної поліції Калінчуком О.Г. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА №431163, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Як видно із зазначеної постанови, 05.06.2018 року водій, керував транспортним засобом в якого висота протектора шин, висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, чим порушив п. 31.4.5 «а» ПДР України.

Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, описаного в оскаржуваній постанові.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 34.1.5 «а» ПДР України, шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Відповідно до п. 34.1 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, зокрема, встановленим пп. 34.1.5 ПДР України.

Відповідальність за керування транспортним засобом за наявності несправносте, за яких заборонено його експлуатацію передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає, що матеріали справи не містять жодних доказів на користь підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не долучено відеофіксації з місця виявлення адміністративного правопорушення, або бідь-яких інших доказів, що свідчили б про проведення замірів протекторів шин, та фіксації фактичних показників висоти малюнку протекторів шин та вказували б, що висота шин транспортного засобу, яким керував позивача не відповідає вимоги ПДР та ДСТУ.

Стосовно доводів третьої особи про те, що позивачем не надано доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що тягар доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб'єкта владних повноважень в силу ст. 77 КАС України.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи третьої особи з приводу того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є обставиною, що визнана сторонами у справі є необґрунтованими, оскільки позивачем факту вчинення не визнано, в своєму адміністративному позові він окремо наполягає на тому, що докази вчинення ним адміністративного правопорушення у відповідача відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи третьої особи про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями співробітників патрульної поліції, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять будь-яких письмових показань співробітників поліції з приводу порушення позивачем вимог ПДР України, як видно з матеріалів справи жоден співробітник патрульної поліції не залучався також і у якості свідка у справі, та усних показань суду по факту події не надавав. Заявником до матеріалів справи також не долучено будь-яких документів, що містили б свідчення співробітників патрульної поліції по суті обставин справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 року в адміністративній справі 183/3957/18 (2а/17929/18) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай