Справа № 140/2280/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1158/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя Андрусенко О.О., м.Луцьк) у справі № 140/2280/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації протиправною щодо не призначення грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536; зобов'язати Департамент соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації призначити грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536, а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за друге півріччя 2018 року та в подальшому, до виникнення, зміни чи припинення спірних правовідносин; визнати бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради протиправною щодо не нарахування та виплати грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536, а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць; зобов»язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради провести нарахування та виплату грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536, а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за друге півріччя 2018 року, з урахуванням виплачених сум та в подальшому, до виникнення, зміни чи припинення спірних правовідносин.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228», а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць. Зобов'язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради провести нарахування та виплату позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228», а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за друге півріччя 2018 року до виникнення, зміни чи припинення спірних правовідносин. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області не погодився з рішенням суду та оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що судом безпідставно не взято до уваги лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року за №2249/19/93-13, згідно якого було надано роз'яснення щодо порядку застосування пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536. Просить скасувати рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України - суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи.

Позивач є власником автомобіля марки SUZUKI, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З розпорядження на компенсацію витрат на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобілів, затвердженого 23.04.2010 року Головним управлінням праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської облдержадміністрації, вбачається, що ОСОБА_2, як інваліду-ліквідатору Чорнобильської АЕС ІІ групи, з 19.04.2010 року призначено та виплачується компенсація на бензин, ремонт та технічне обслуговування автомобіля.

24.10.2018 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації та Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявами, в яких просив призначити, провести перерахунок та виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2018 року, виходячи із пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Листом від 01.11.2018 року № Б-444 Департамент соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації повідомив ОСОБА_2 про те, що за інформацією Департаменту соціальної політики Луцької міської ради протягом 2018 року йому виплачено компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля: за перше півріччя у розмірі 155,01 грн. та за друге півріччя155,01 грн., вказана грошова компенсація виплачена відповідно до діючого Порядку і в межах чинного законодавства.

Також листом від 06.11.2018 року № Б-608/060/20-11 Департамент соціальної політики Луцької міської ради повідомив позивача, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 та листа Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року № 2249/19/93-13 розмір та нарахування грошової компенсації здійснюється щороку після прийняття бюджету за формулою: Х*6міс.+Х*5міс.+Х/12міс.*РВ/2 частини=1 частина суми компенсації, де Х це прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; РВ розмір відсотку (22 чи 29%). На виконання зазначених норм, Департаментом соціальної політики 28.09.2018 року здійснено виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2018 року у розмірі 155,01 грн., відтак відсутні законні підстави для виплати вказаної компенсації у збільшеному розмірі.

Виплата позивачу компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2018 року у розмірі 155,01 грн. підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 05.11.2018 року № 11.8-8/16130, відомістю на зарахування вказаної компенсації.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 та безпідставність позовних вимог до Департаменту соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації задоволенню, оскільки позивачу з 19.04.2010 року призначено компенсацію на бензин, ремонт та технічне обслуговування автомобіля. При цьому, виплата такої компенсації в належному розмірі належить до повноважень Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, а щодо самого призначення компенсації при розгляді справи судом не встановлено протиправної бездіяльності Департаменту соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Відповідно до частин 1, 5. 6 статті 28 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, на дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування від 14 лютого 2007 року №228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536, грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Згідно із пунктом 5 зазначеного Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз»яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, що мають автомобілі та мотоколяски.

Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу.

Положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 та пункту 5 Порядку треба розуміти так, що 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Колегія суддів також не приймає до уваги покликання апелянта на лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року № 2249/19/93-13, на який посилаються органи соціального захисту населення при обчисленні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачується, зокрема особам з інвалідністю, оскільки порядок здійснення розрахунку компенсації, визначений вказаним листом, не відповідає порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом, який є обов'язковим для виконання всіма суб'єктами відповідних правовідносин.

Разом з тим, лист Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовим актом та носить рекомендаційний характер, а тому не підлягає застосуванню при визначенні розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.

Згідно з ч.1 п. 2, п. 3 Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування компенсації призначаються: особам, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - інваліди внаслідок трудового каліцтва), - за розпорядженнями управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції); інвалідам будь-якої іншої категорії - згідно з розпорядженнями Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення).

Компенсації виплачуються: інвалідам внаслідок трудового каліцтва - управліннями або відділеннями виконавчої дирекції; інвалідам будь-якої іншої категорії - районними структурними підрозділами соціального захисту населення незалежно від органу, де інвалід перебуває на обліку як одержувач пенсії (довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії).

Отже, компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування має бути призначена позивачу Департаментом соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації та виплачена Департаментом соціальної політики Луцької міської ради у розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити частково та скасувати оскаржуване рішення, прийнявши постанову про часткове задоволення позову.

керуючись ст.243, 308, 315, п.1, 4 ч.1 ст.317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 140/2280/18 - скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Волинської облдержадміністрації щодо не призначення ОСОБА_2 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації призначити грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536, а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за друге півріччя 2018 року та в подальшому, до виникнення, зміни чи припинення спірних правовідносин.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4А, ідентифікаційний код 03191963) провести виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228», а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за друге півріччя 2018 року до виникнення, зміни чи припинення спірних правовідносин.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді І. В. Глушко
Т. І. Шинкар