Справа № 460/231/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2019 року м. Рівне №460/231/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКостопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Ф.) звернулася до суду з позовом до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач), в якому просила суд визнати протиправною відмову Костопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобовязати Костопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити з 17.10.2018 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 6 років, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення, та станом на 01.01.1993 прожила в цій зоні не менше трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині не призначення з 17.10.2018 пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Наголосила, що нею подано всі необхідні документи для призначення вказаної пенсії. Зазначає, що така відмова є протиправною, та незаконною, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, позивач просив суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що право на зниження пенсійного віку мають особи за дотриманням двох умов: перша умова - проживання або робота у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 01.01.1993 не менше 3 років, друга умова - проживання або робота у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 31.07.1986. З аналізу наданих позивачем доказів, а саме рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2011 по справі №2-0-65/11 встановлено факт проживання ОСОБА_1 3 роки і 5 місяців, з червня 1985 року по листопад 1988 року. Таким чином, дотримано лише друга умова. Перша умова не дотримана, оскільки саме з моменту аварії 26.04.1986 по 15.11.1988 ОСОБА_1 прожила в зазначеній зоні 2 роки 6 місяців і 20 днів. З підстав наведених у відзиві, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 07.02.2019 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення Серії Б №405296, виданого 02.11.2011(а.с.12).

Згідно із копії довідки виданої Коростською сільською радою Сарненського району Рівненської області, громадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала без реєстрації в с. Одринки Сарненського району Рівненської області з червня 1985 р. по листопад 1988 року.

Село Одринки Сарненського району Рівненської області відноситься до III-ої зони радіоактивного забруднення місцевості внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (зона гарантованого добровільного відселення) згідно постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991.

Довідка видана згідно: особовий рахунок №792 погосподарська книга №10 за 1983-1985р.р. с.Одринки Сарненського району Рівненської області (рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2011 №2-0-65/11),

особовий рахунок №716 погосподарська книга № 10 за 1986-1990 р.р. с. Одринки Сарненського району Рівненської області (рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2011 №2-0-65/11)(а.с.16).

До матеріалів справи також надано копію архівної довідки із зазначенням вихододнів у колгоспі ім. Шевченка, по особових рахунках за 1976, 1977, 1979, 1987, 1988 (а.с. 17).

Поміж тим, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2011 у справі № 2-о-65/11 заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Коростська сільська рада Сарненського району, про встановлення факту проживання радіоактивного забруднення - задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, в с.Одринки Сарненського району Рівненської області у період з червня 1985 року по листопад 1988 року, що становить 3 роки і 5 місяців (а.с.13).

17.10.2018 позивачем подано до відповідача заяву про призначення пенсії за віком. Вказана заява разом із переліком документів прийнята пенсійним органом і зареєстрована.

Страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки, що стверджено довідкою про наявний страховий стаж.

Однак, рішенням Костопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило у призначенні пенсії, з тих підстав, що первинними документами не підтверджено факт постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993, а тому призначити пенсію із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - немає підстав(а.с.14).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, в частині не призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон України №1058-ІV від 09.03.2003) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, вказаними нормами надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України №1058-ІV від 09.03.2003 або спеціальним Законом України №796-XII від 28.02.1991.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).

Згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" , за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 ч.1 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 01.01. 1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, обов'язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 року у справі №205/4589/16-а, та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п'ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Крім того, суду слід зазначити, що вимогу щодо проживання та (або) праці потерпілої особи особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років станом на 01 січня 1993 року, необхідно пов'язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане твердження суду пов'язане із поняттям виникнення зони гарантованого добровільного відселення, яке згідно чинного законодаства нерозривно пов'язано із моментом аварії на ЧАЕС.

Так, наявними матеріали справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з досягненням 55 років звернулася 17.10.2018 до відповідача щодо призначення пенсії, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991.

Як підтверджено довідкою Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області, громадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала без реєстрації в с. Одринки Сарненського району Рівненської області з червня 1985 р. по листопад 1988 року.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2011 у справі № 2-о-65/11 підтверджено факт постійного проживання позивачки в с.Одринки Сарненського району Рівненської області у період з червня 1985 року по листопад 1988 року, що становить 3 роки і 5 місяців.

Проте, період проживання позивачки у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС 26.04.1986 по 01.01.1993 становить менше 3 років.

Так, суд звертає увагу, що ні рішенням суду ні довідкою, а ні іншими документами не підтверджено, що позивачка станом на 1 січня 1993 року прожила або відпрацювала у цій зоні не менше 3 років.

Також, долучені архівні довідки не підтверджують період проживання чи роботи позивачки не менше 3 років у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року.

Отже, час проживання позивачки в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії до 1 січня 1993 року є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до абз. 5 п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цим Законом чітко зазначена умова, що особа за станом на 1 січня 1993 року має прожити або відпрацювати у цій зоні не менше 3 років.

Судом не заперечується твердження ОСОБА_1, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка сільської ради підтверджують її особливий статус Однак, вказані документи не підтверджують обов'язкової умови для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме робота або проживання особи у зоні не менше 3 років.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відсутність підстав для визнання протиправною відмови Костопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобовязання Костопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити з 17.10.2018 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 6 років, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення, та станом на 01.01.1993 прожила в цій зоні не менше трьох років.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07 березня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.