Справа № 757/48106/18-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Кирилюк С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Конурин Олексія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 629441 від 28.09.2018,

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Конурин Олексія Сергійовича, згідно вимог якої позивач просить:

- визнати дії інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Конурин Олексія Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 629441 від 28.09.2018 року, винесену 28.09.2018 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом поліції Конурин Олексієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та зарити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Chevrolet camaro convertible, державний номерний знак НОМЕР_1, 28 вересня 2018 року о 17 год. 12хв. в м. Києвіна бульварі Дружби народів, буд. 85, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім 5.8. та відмовився пред'явити поліс ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Проте, вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те що правила дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є протиправними.

01.10.2018 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями того ж дня визначено головуючого суддю ОСОБА_2 та передано останній для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді.

Ухвалою судді від 03.10.2018 у справі відкрито провадження.

31.01.2019 відповідно до розпорядження № 40 від 31.01.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв'язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_2 та визначено суддю Ільєву Т.Г.

Ухвалою судді Ільєвої Т.Г. від 04.02.2019 позовну заяву прийнято до провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного провадження без повідомленням (виклику) сторін у судове засідання для розгляду справи.

Ухвалу про прийняття до провадження справи відповідач отримав 13.02.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 629441 від 28.09.2018, яка складена інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом поліції Конурин О.С., вбачається, що 28.09.2018 року о 17 год. 12 хв. водій керуючи транспортним засобом Chevrolet camaro convertible, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку у смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 та відмовився пред'являти поліс ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги а. 17.1 Правил дорожнього руху. Вказані дії позивача кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 17.1. Правил дорожнього руху вказано, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Разом з тим, позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, враховуючи той факт, що позивач не порушував вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Частиною другою 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Під час розгляду справи про вчинене позивачем адміністративного правопорушення не здійснювалась відеофіксація на нагрудну відеокамеру поліцейського.

Свідків події інспектор не вказав та не клопотав залучити таких осіб до допиту у судовому засіданні. У свою чергу, зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об'єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення саме позивачем, - відсутні.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а саме здійснення зупинки у смузі для маршрутних транспортних засобів.

Натомість, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги п. 17.1 ПДР України, що стало підставою його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб'єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та закриттю провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 2, 8-9, 69, 71, 77, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Конурин Олексія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 629441 від 28.09.2018 задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Конурин Олексія Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 629441 від 28.09.2018 року, винесену 28.09.2018 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом поліції Конурин Олексієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та зарити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду) протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Ільєва