Справа № 428/16056/18
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/32/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Сєвєродонецьку Луганської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.12.2018 року об 11-00 год. він сів в автомобіль ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_1, який стояв в правій крайній смузі біля бордюру навпроти будівлі автостанції за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків, б. 61. Його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.4.(в) Правил дорожнього руху України за те, що він керуючи автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1. «Рух заборонено» в поєднання з дорожнім знаком 5.33 «Пішохідна зона». Він повідомив відповідача, що не керував автомобілем під час скоєння адміністративного правопорушення, а лише сидить в автомобілі. Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №325707 від 09.12.2018 року та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та відеозапис з місця події.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

09.12.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №325707 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_1, в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, б. 61, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1. «Рух заборонено» в поєднання з дорожнім знаком 5.33 «Пішохідна зона», чим порушив п.8.4.(в) Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_2 під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст.ст.222, 258 КУпАП та Інструкції.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 8.4.(в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозапис, про який зазначено в оскаржуваній постанові, що він був зроблений з нагрудної камери ВВ-00058. Зазначений відеозапис був переглянутий судом.

Так, на наданому відеозаписі зафіксовано, що в м. Сєвєродонецьку Луганської області навпроти будівлі автовокзалу в зоні дії знаків 3.1 «Рух заборонено» та 5.33 «Пішохідна зона» стоїть транспортний засіб ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого знаходиться позивач ОСОБА_1

Аналізуючи дані відеозапису у сукупності з поясненнями учасників справи, які вони надали в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки дійсно порушив вимоги забороняючих знаків «Рух заборонено» та «Пішохідна зона», чим порушив Правила дорожнього руху України.

Пояснення позивача, які зафіксовані на відезаписі, що це не він керував автомобілем, а інша особа, суд розцінює, як намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд приходить до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відповідачем був встановлений факт вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що це правопорушення скоїв ОСОБА_1 і він підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням встановлених обставин справи винесено постанову, якою накладено штраф в розмірі 255 грн. у відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій процесуальний обовязок, передбачений ч. 2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач дійсно скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП України, та докази правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і відмовляє в їх задоволенні через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 зі змінами та доповненнями, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 31, кв. 89, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова