Справа № 2340/5084/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/5084/18 Головуючий у 1 інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишиної О.М. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області, треті особи - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України, Державне підприємство «Національні інформаційні системи України», про визнання протиправними дій, визнання протиравним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України, Державне підприємство «Національні інформаційні системи України», в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 20.12.2010 №8327 ОСОБА_1;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1» від 19.12.2018 №928/06;

3) зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області у встановлений спосіб, та за встановленою законодавством формою направити Черкаській філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» повідомлення щодо відновлення заблокованого, на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.12.2018 №928/06, доступу приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.

09 січня 2019 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення даного позову, яка ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року залишена без розгляду.

14 січня 2019 року позивач повторно подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: зупинити, до набрання законної сили рішенням суду, дію наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській областівід 19.12.2018 №928/06 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1»; заборонити, до набрання законної сили рішенням суду, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» вчиняти дії щодо блокування, анулювання, обмеження доступу приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиних та Державних реєстрів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що заходи забезпечення, зазначені у його заяві від 14.01.2019 р. не порушують права третіх осіб, так і не стосуються їх прав та обов'язків.

При цьому, Закон України «Про нотаріат» не містить підстав для зупинення нотаріальної діяльності державного нотаріуса.

У той же час, ДП «Національні інформаційні системи» заблоковано йому доступ до Єдиного та Державного реєстрів, що позбавило ОСОБА_1 отримувати плату за нотаріальні послуги та послуги державного реєстратора, які були єдиними джерелами для утримання офісу нотаріуса, оплати найманих працівників.

Крім того, апелянт зазначає, що без газопостачання, без послуг по цілодобовому спостереженню за станом приладів пожежної та охоронної сигналізації позивач буде позбавлений можливості забезпечити збереження архіву нотаріуса від викрадення та псування.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З вказаної норми слідує, що метою забезпечення позову є ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19 грудня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області видано Наказ №928/06 від 19.12.2018 р. «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1».

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся з позовною заявою до суду та у подальшому 14.01.2019 р. подав заяву, в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення, до набрання законної сили рішенням суду, дію наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській областівід 19.12.2018 р. №928/06 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1»; заборони, до набрання законної сили рішенням суду, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» вчиняти дії щодо блокування, анулювання, обмеження доступу приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиних та Державних реєстрів.

Так, у заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити дію рішення відповідача, скасування якого, є позовною вимогою у даній справі, а також заборонити третій особі вчиняти дії щодо блокування, анулювання, обмеження доступу позивача як приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу до Єдиних та Державних реєстрів.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1» від 19.12.2018 р. №928/06 є фактично вирішенням справи, оскільки протиправність такого рішення буде встановлено під час вирішення даної справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, забезпечивши адміністративний позов у такий спосіб, суд фактично продовжить існування спірних правовідносин без вирішення справи по суті, внаслідок чого можуть бути порушені права та інтереси невизначеного кола осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, згідно частин 3 та 4 ст. 30-1 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус зобов'язаний припинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про припинення його нотаріальної діяльності. Наказ про припинення нотаріальної діяльності може бути оскаржений приватним нотаріусом до Міністерства юстиції України або до суду. Оскарження цього наказу приватним нотаріусом зупиняє реалізацію положень, передбачених частинами п'ятою і шостою цієї статті.

У відповідності до частин 5 та 6 вказаної статті особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобов'язана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. У разі якщо цей строк є недостатнім, він може бути продовжений рішенням Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, але лише один раз і не більше ніж на місяць. У разі неможливості або відмови приватного нотаріуса особисто здійснити передачу документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса у встановлені строки цей обов'язок покладається на Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, яке в разі необхідності залучає до цього поліцейських.

Таким чином, оскільки позивачем оскаржується наказ про припинення його нотаріальної діяльності, то таке оскарження не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень.

При цьому, з наявних відокремлених матеріалів справи не вбачається достатніх даних, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, враховуючи забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання можливості порушення, у зв'язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; наявності зв'язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 150, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 04.03.2019 року