Справа № 375/71/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 375/71/19 Суддя (судді) першої інстанції: Нечепоренко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанов від 15.06.2017 року про накладення штрафів за невиконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанов від 15 червня 2017 року про накладення на неї штрафів в розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн за невиконання рішення суду;

- скасувати постанови відповідача від 15 червня 2017 року про накладення на неї штрафів в розмірі 1700, 00 грн. та 3400, 00 грн. за невиконання рішення Рокитнянським районним судом Київської області від 08 вересня 2016 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду від 11 січня 2019 року даний позов було залишено без руху, у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст.ст. 160,161 КАС України, що визначають вимоги до позовної заяви.

На виконання вимог вказаної ухвали у межах встановленого судом строку представником позивача було подано до суду заяву про усунення недоліків.

Водночас, встановивши, що недоліки зазначені в ухвалі судді від 11.01.2019 позивачем не усунуто, Рокитнянський районний суд ухвалою від 31 січня 2019 року визнав позовну заяву ОСОБА_3 неподаною та повернув заявнику.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції через неможливість визначитись із порядком розгляду позову, порушив норми процесуального права, що призвело до позбавлення позивача доступу до правосуддя та захисту своїх законних прав та інтересів.

Крім того, представник позивача стверджує, що всі недоліки зазначені в ухвалі суду від 11 січня 2019 року були усунуті представником позивача у відповідний строк зазначений в ухвалі.

Разом з тим, звертає увагу, що суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_3 не зазначив, які саме недоліки ухвали від 11 січня 2019 року не було усунуто представником позивача.

За наведених обставин, представник позивача вважає, що рішення суду першої інстанції є безпідставним та необґрунтованим та таким, що прийнято із порушенням норм процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем суду не надано.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

10 січня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Рокитнянського районного суду із адміністративним позовом до Головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанов від 15.06.2017 року про накладення штрафів за невиконання рішення суду.

Дослідивши вказану позовну заяву, а також заяву про поновлення строку на подання позову судом першої інстанції було встановлено, що в них йде посилання на Постанову Верховного Суду від 12.12.2018, якою скасовані ухвали Рокитнянського районного суду та Апеляційного суду Київської області з розгляду скарги ОСОБА_3 на оскаржувані постанови державного виконавця. У даній постанові вказано, що питання з оскарження дій державного виконавця виділено окремою статтею, а саме - ст.181 КАСУ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Водночас, з огляду на те, що в адміністративному позові позивач посилається на загальні статті КАС України, який набув чинності 03.10.2017, тобто після виникнення спірних правовідносин і не вказує спеціальної статті, якою врегульовано спірні правовідносини суддя Рокитнянського районного суду Київської області вирішив залишити позовну заяву ОСОБА_3 без руху, оскільки суд не може визначитися із порядком розгляду позову, строками його розгляду, тощо.

На виконання вимог вказаної ухвали суду позивачу було надано десять днів з дня її отримання.

Вказана ухвала була отримана позивачем 23 січня 2019 року (що підтверджується даними наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) та на виконання зазначених судом у цій ухвалі недоліків позовної заяви представником позивача було подано до суду 29 січня 2019 року заяву про усунення недоліків.

У цій заяві представник позивача вказує, що відповідно до розділу VII перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на зазначене, представник позивача пояснив, що даний адміністративний позов на даний час слід подавати в суд і відповідно розглядати його, згідно діючої редакції Кодексу та з урахуванням ст. 3 Кодексу про адміністративне судочинство України. Разом з цим зауважив, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оглянувши подані представником позивача документи суддя Рокитнянського районного суду Київської області встановив, що недоліки зазначені в ухвалі судді від 11.01.2019 не усунуто.

З огляду на зазначене, Рокитнянський районний суд Київської області ухвалою від 31 січня 2019 року вирішив позовну заяву ОСОБА_3 до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Рокитнянської районної адміністрації про скасування постанов від 15.06.2017 про накладення штрафів за невиконання рішення суду, визнати неподаною та повернути заявнику.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення (ухвали) суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як було встановлено судом, підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що суд не може визначитись із порядком та строками розгляду позову, оскільки позивачем не вказано у позовній заяві спеціальної статті КАС України якою регулюються спірні правовідносини.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних норм законодавства суд залишає позовну заяву без руху виключно у разі не відповідності її вимогам встановленим статтями 160, 161 КАС України. При цьому, жодною нормою КАС України у тому числі і статтями 160, 161 цього Кодексу не встановлено такої вимоги до позовної заяви, як зазначення порядку та строків її розгляду судом .

При цьому, колегія суддів зауважує, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (стаття 4 КАС України). Тобто, з наведеного вбачається, що саме суд зобов'язаний визначити порядок, у якому буде вирішуватись спір.

Отже, з наведеного вбачається, що нормами чинного КАС України не передбачено такої підстави для залишення без руху, як не визначення позивачем порядку та строків її розгляду.

Таким чином, Рокитнянський районний суд Київської області не мав правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 за наведених в ухвалі цього суду від 11 січня 2019 року обставин.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 на яку посилається позивач вказано, що питання з оскарження дій державного виконавця виділено окремою статтею, а саме - ст.181 КАСУ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у той час як в адміністративному позові йде посилання на загальні статті КАСУ, який набув чинності 03.10.2017, тобто після виникнення спірних правовідносин і спеціальної статті не зазначено.

Так, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання представника позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви на те, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 КАС України). А відповідно до розділу VII перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин питання з оскарження дій державного виконавця було врегульовано ст.181 КАС України «Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця».

Проте, станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом «Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця» врегульовано ст. 287 КАС.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідна норма Закону, якою передбачено порядок розгляду такої категорії справ є чинною, та з урахуванням предмета позову є очевидним, що саме у вказаному порядку повинна бути вирішена дана справа.

Крім того, колегія суддів також враховує, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ч. 2 ст. 169 КАС України та не було вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, оскільки вказані судом недоліки позовної заяви не передбачено вимогами КАС України, та при цьому, представник позивача надав достатні та обґрунтовані пояснення на виконання вимог ухвали суду щодо порядку розгляду даної позовної заяви, у той час як конктерний спосіб їх усунення судом не вказувався .

Колегія суддів також погоджується з доводами апелянта, що судом першої інстанції не обґрунтовано висновок про те, що недоліки ухвали від 11 січня 2019 року апелянтом не усунуто.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проте, колегією суддів встановлено, що під час прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11 січня 2019 року та ухвали про повернення позовної заяви від 31 січня 2019 року судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Аналогічна норма закріплена також у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Разом з цим, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Беллет проти Франції", в якому Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд першої інстанції допустився також і надмірного формалізму та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та Європейським законодавством права на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України.

Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, з урахуванням того, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в оскаржуваній ухвалі Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року про повернення позовної заяви, колегія суддів вважає за необхідне таку ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 312, 313, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.