Справа № 200/14336/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. Справа№200/14336/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування рішень

Комунальне підприємство «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень від 29.04.2016 року № /3562 та від 31.08.2018 року № НОМЕР_1.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області № /3562 від 29.04.2016 року про застосування штрафних санкцій у сумі 302313,21 гривень та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 46449,03 гривень були нараховані зазначені зобовязання.

На підставі вказаного рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області органи ДФС поточні сплати ЄСВ позивача за 2016-2017 роки відносили на погашення цього боргу, що в свою чергу спричинило несвоєчасну сплату поточних платежів з ЄСВ у період 2016-2018 років, не зважаючи на те, що 06.02.2017 року були сплачені штрафні санкції за вказаним рішенням разом з новою поточною заборгованістю.

В наслідок вищезазначеного Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 302313,21 гривень та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 31.08.2018 року № НОМЕР_1 на суму 342208,31 гривень, з яких 292516,41 гривень штраф та 49691,90 гривень пеня.

Позивач зазначає, що відповідачем без будь-яких законних підстав винесено зазначені рішення. Вважає, що на нього розповсюджується дія пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, оскільки м. Краматорськ Донецької області, де значиться на обліку позивач віднесено до переліку міст, де проводиться антитерористична операція відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р.

З зазначених підстав просить визнати протиправними та скасувати рішення від 29.04.2016 року № /3562 та від 31.08.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, як незаконні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 січня 2019 року.

Розпорядженням від 15 січня 2019 року № 68 проведено повторний автоматичний розподіл справ, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Мозгової Н.А. За результатами повторного автоматичного розподілу вказаної судової справи, справу передано на розгляд судді Голубовій Л.Б.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року адміністративну справу № 200/14336/18-а прийнято до провадження судді Голубової Л.Б.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року відкладено підготовче засідання на 04 лютого 2019 року.

04 лютого 2019 року підготовче засідання відкладено на 19 лютого 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04 березня 2019 року.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача ОСОБА_2 надано письмовий відзив (том 1, а.с. 122-126) разом з інтегрованою карткою платника ЄСВ. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно сплачувати внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Несвоєчасно не сплачена сума є недоїмкою та стягується з застосуванням штрафів, тому дії відповідача по застосуванню штрафних санкцій вважає цілком правомірними.

Вважає , що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Від позивача не надходили ні заява про звільнення від сплати ЄСВ, ні сертифікат ТПП, тому до нього цілком правомірно застосовано штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 надано додаткові пояснення щодо строків застосування штрафу та пені (том 4, а.с. 11).

Відповідно до наданих пояснень сума штрафу та пені в рішенні 29.04.2016 року № /3562 були засновані до початку антитерористичної операції, відтак в цій частині вимоги позивача безпідставні.

З зазначених причин представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 13489818 з 31 січня 2003 року, що доведено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1, а.с. 21).

Позивач перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, про що зазначено у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, а.с. 21 зв. бік).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право здійснення контролю за нарахуванням, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску.

Відповідач у даній справі є субєктом владних повноважень, який відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» здійснює адміністрування зазначеного внеску з жовтня 2013 року.

Отже, безпосередньо, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і доповненнями.

Відповідно частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Сторонами не спростовується факт самостійного обчислення позивачем сум єдиного внеску та несвоєчасної сплати ЄСВ, тому спірним питанням даної справи є застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За приписами частин 2-3 статті 25 зазначеного Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

29 квітня 2016 року Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області винесено рішення № /3562 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 362966,50 гривень, з яких: штраф у розмірі 10% складає 12812,36 гривень за період з 21.09.2013 по 04.10.2013, штраф у розмірі 20% складає 302313,21 гривень за період з 21.01.2015 по 30.12.2015, пеня в розмірі 0,1% від суми недоїмки складає 47840,93 гривень (том 1, а.с.11).

Отже, відповідно, сума штрафу у розмірі 10% складає 12812,36 гривень за період з 21.09.2013 по 04.10.2013 виникла до початку АТО 14.04.2014 року та сума пені згідно розрахунку відповідача в розмірі 1390,90 гривень нарахована також до початку АТО.

31 серпня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 342208,31 гривень, з яких: штраф у розмірі 20% складає 292516,41 гривень за період з 21.01.2016 по 23.06.2018, пеня в розмірі 0,1% від суми недоїмки складає 49691,90 гривень (том 1, а.с.16).

Тобто, всі суми штрафу та пені у вказаному рішенні застосовано після початку проведення АТО.

Підставою виникнення зазначених штрафних санкцій та пені є несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, самостійно задекларована позивачем.

Разом з тим, Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р., у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану».

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ Донецької області, де знаходиться на податковому обліку позивач.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ Донецької області.

Тобто, у період невиконання обовязків платника єдиного соціального внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

На день розгляду справи Указу Президента України про закінчення АТО не винесено.

Таким чином, позивач є звільненим від сплати єдиного соціального внеску до закінчення проведення АТО, і застосування до нього штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату цих зобовязань є неправомірним.

Суд зауважує, що пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» звільняє платників ЄСВ від відповідальності не в залежності від їх місцезнаходження, а в залежності від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18-а.

Предметом даної справи є рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI, а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправними та скасування рішень від 29.04.2016 року № /3562 та від 31.08.2018 року № НОМЕР_1.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 5, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати частково рішення ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області від 29.04.2016 року № /3562/10/05-15-13-04 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 302 313,21 гривень та нарахування пені в сумі 46 449,03 гривень.

Визнати протиправним та скасувати повністю рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 31.08.2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» () судові витрати з судового збору у розмірі 10364 (десять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 57 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.