Справа № 461/8589/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/4535/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

за участі секретаря судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року (суддя - Зубачик Н.Б., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі №461/8589/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 03 жовтня 2017 № 91-00912, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю належного до виплати розміру пенсії за вислугу років та фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення, прийнятого за результатами розгляду даного позову шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили подати суду звіт про виконання судового рішення.

ОСОБА_1 14 серпня 2018 року звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про розгляд звіту про виконання судового рішення та накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень за неподання звіту про виконання судового рішення у справі №461/8589/17.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року у справі №461/8589/17 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень за неподання звіту про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій відмовлено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі №461/8589/17 протягом десяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи просить ухвалу суду першої інстанції в частині встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі №461/8589/17 скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 рокуу даній справі була виконана відповідачем в межах його повноважень, так як пенсію позивачу перераховано та здійснено часткову її виплату з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а тому відсутні підстави для встановлення додаткового строку для подання звіту.

Позивач по справі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини першої статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі № 461/8589/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 03 жовтня 2017 № 91-00912, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю належного до виплати розміру пенсії за вислугу років та фактично виплаченої пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення, прийнятого за результатами розгляду даного позову шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили подати суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 апеляційну скаргу Пенсійного фонду України у Львівській області повернуто скаржнику.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 23 квітня 2018 року звернулося до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі №461/8589/17 до 15 січня 2019 року та розстрочити до 1 січня 2020 року.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03 травня 2018 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено. Дану ухвалу оскаржено в апеляційному порядку та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2018 апеляційну скаргу Пенсійного фонду України у Львівській області повернуто скаржнику.

На адресу суду першої інстанції 29 травня 2018 надійшов звіт Головного управлінняПенсійного фонду України у Львівській області «Щодо виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2018 у справі №461/8589/17» від 29.03.2018 №6131/08-14, в якому відповідач зазначає, що покладені судом зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконані в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016, а також проведено доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 10181,25 грн. Також, у звіті зазначено, що доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде проведена відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а саме: після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Також, 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про розгляд звіту про виконання судового рішення та накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень за неподання звіту про виконання судового рішення у справі №461/8589/17.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами четвертою, сьомою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частини другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40). Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду у даній справі здійснено перерахунок пенсії позивачу, проведено доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 10181,25 грн., а виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 розстрочено на період 2019-2020 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб». Доказів виплати ОСОБА_1 заборгованості зі сплати пенсії відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки здійснено лише перерахунок пенсії позивачу без виплати заборгованості, що свідчить про те, що відповідач ухилився від обов'язку виконання рішення суду і така поведінка є протиправною, з огляду на що правомірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі №461/8589/17.

Вказана правова позиція відповідає правозастосуванню Верховного Суду, викладеному, зокрема, в ухвалі від 19 жовтня 2018 року у справі №206/3911/17.

Покликання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на те, що виплата позивачу пенсії здійснюється правомірно в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказана постанова не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її прийняття свідчить про запровадження Кабінетом Міністрів України загального заходу, спрямованого на усунення системної проблеми в державі. Така постанова не може регулювати правовідносини, спір у яких був вирішений судом прийняттям відповідного рішення, яким передбачений індивідуальний засіб відновлення порушеного права позивача.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року за №21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, приписи Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» не можуть поширюватися на спірні правовідносини між позивачем та відповідачем, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання постановою законної сили, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтей 14, 370 КАС України рішення суду повністю не виконано, оскільки лише здійснено перерахунок пенсії, проте заборгованість не виплачено, що свідчить про невиконання відповідачем рішення суду у справі №461/8589/17, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.