Справа № 826/14572/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» про забезпечення адміністративного позову у справі за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» про приєднання до апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дії, скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо відмови у видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - «Реконструкція власної нежитлової будівлі з добудовою по АДРЕСА_2 під житловий будинок з об'єктами соцкультпобуту», за адресою АДРЕСА_2., замовником якого є ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, номер облікової картки і платника податків НОМЕР_1);

- визнати протиправною та скасувати відмову (рішення) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.08.2018 року за № ІУ 85;

- визнати протиправною та скасувати відмову (рішення) Державної архітектурно-будівельної | інспекції України від 31.08.2018 року за № ІУ 47;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1. номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - «Реконструкція власної нежитлової будівлі з добудовою по АДРЕСА_2 під житловий будинок з об'єктами соцкультпобуту», за адресою АДРЕСА_2., замовником якого є ОСОБА_2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

23.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жесар» подало клопотання про приєднання до апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» про приєднання до апеляційної скарги.

26.02.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому останній просить суд:

Забезпечити адміністративний позов шляхом заборони державним реєстраторам суб'єкта державної реєстрації прав, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам, акредитованим суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких змін речових прав стосовно нерухомого майна, а саме: житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту за адресою - АДРЕСА_2 (незавершеного будівництвом), яке належить ОСОБА_2.

Перевіривши дану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 ст. 151 КАС України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як свідчать матеріали справи та вказано вище, звертаючись до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову, заявник просив суд заборонити державним реєстраторам суб'єкта державної реєстрації прав, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам, акредитованим суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява подана в порядку п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України, а отже забезпечення позову повинно стосуватись предмета спору.

Однак, аналізуючи позовні вимоги та сам предмет спору, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена в прохальній частині заяви про забезпечення позову заборона вчинення певних дій, на переконання суду, не стосується предмету позову, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України та підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Між тим, дослідивши клопотання про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат Товариством з обмеженою відповідальністю «Жесар» у заяві про забезпечення позову не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні будь-яких правових підстави для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 152, 154, 321, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» про забезпечення позову- залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова