Справа № 240/466/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 березня 2019 року м. Житомир справа №240/466/19
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області про визнати відмову протиправною, зобов'язати вчинити дії,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року включно;
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем у повному обсязі та у встановленому порядку сплачувались внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вказує, що відповідач протиправно відмовляє у зарахуванні до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року, чим порушує права та законні інтереси ОСОБА_1
2. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 25 лютого 2019 року о 11:20.
3. 18 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 КАС України надійшов відзив на позовну заяву вих. №2178/07 від 12 лютого 2019 року (а.с. 30-33).
4. 19 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 14 лютого 2019 року про розгляд справи без участі позивача (а.с. 36).
5. 20 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 163, частиною другою статті 261 КАС України надійшла відповідь на відзив від 18 лютого 2019 року (а.с. 38-39).
6. 25 лютого 2019 року представником третьої особи до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 165, частиною третьою статті 261 КАС України подано письмові пояснення щодо позову (а.с. 42-43).
В судове засідання, призначене на 25 лютого 2019 року о 11:20 прибула представник третьої особи, перед початком судового зсідання подала до відділу документального забезпечення суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 52).
Позивач в судове засідання не прибув, попередньо надіслав до відділу документального забезпечення суду клопотання від 14 лютого 2019 року про розгляд справи без участі позивача. (а.с. 36).
Представник відповідача в судове засідання не прибув, перед початком судового засідання надіслав на офіційну електронну поштову адресу суду клопотання від 22 лютого 2019 року про розгляд справи без участі представника Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 56).
Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п'ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
АГРУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. Як встановлено зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у повному обсязі та у встановленому порядку сплачувались внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, однак відповідач протиправно не враховує спірний період до страхового стажу позивача із посиланням на наявність заборгованості. Вказує, що нарахування контролюючим органом заборгованості з ЄСВ також оскаржується позивачем у судовому порядку.
8. У відповідності до відзиву на позовну заяву, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказує, що погашення заборгованості із ЄСВ відбувається в порядку черговості, а тому доводи позивача про сплату ЄСВ у повному обсязі за спірний період не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує, що за відсутності правових підстав для включення позивачу спірного періоду до страхового стажу, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
9. Згідно з наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями щодо позову, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області повідомляє, що за даними інформаційної системи АІС "Податковий блок" ті інтеграційної картки платника ОСОБА_1 по коду платежу 71040000 "Єдиний внесок, для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" наявний податковий борг (недоїмка) за періоди: з 01 січня 2017 року по 30 жовтня 2017 року борг обліковується по ІКП; з 21 грудня 2017 року по 30 квітня 2018 року в ІКП обліковується переплата; з 02 травня 2018 року по 25 лютого 2019 року недоїмка складає 4051,35 тис. грн (а.с. 42-43).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
11. Згідно з звітністю форми №Д5 (річна) "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" від 25 січня 2018 року за 2017 рік позивачем самостійно визначено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 8 448,00 грн (а.с. 14 та зворот).
Вказані кошти були сплачені позивачем у відповідності до квитанції від 21 грудня 2017 року на суму 8 448,00 грн (а.с. 15).
13. У відповідності до звітності звітністю форми №Д5 (річна, ліквідаційна) "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" від 10 квітня 2018 року за січень-березень 2018 року позивачем самостійно визначено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 2457,18 грн (а.с. 17 та зворот).
Вказані кошти були сплачені позивачем, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції №106 від 29 березня 2018 року на суму 2 457,18 грн (а.с. 18).
Згідно з актом №1285-06 від 25 вересня 2018 року, за позивачем станом на 31 березня 2018 року рахувалось позитивне сальдо розрахунків у розмірі 6853,83 грн (а.с. 19).
14. Як встановлено зі змісту індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, позивачу за період з січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року страховий стаж не нараховувався (а.с. 20 та зворот), у зв'язку з чим позивач звертався із зверненням від 12 вересня 2018 року на ім'я начальника Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області щодо здійснення звірки в обліку сум сплаченого ЄСВ (а.с. 21).
Крім того, позивачем на ім'я начальника Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було направлено звернення від 22 жовтня 2018 року про виправлення помилки в формі ОК-5 щодо обліку страхового стажу (а.с. 22).
Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
16. Положеннями статті 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Основного Закону визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
17. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, далі - Податковий кодекс України).
Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
18. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, далі - Закон №2464-VI).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
За змістом статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску, зокрема є:
- роботодавці: 1) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; 2) фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); 3) фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);
- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Приписами частини першої статті 8 Закону №2464-VI закріплено, що розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Частиною п'ятою статті 8 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.
Згідно з частиною десятою статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Положеннями статті 23 Закону №2464-VI на виконання своїх повноважень Пенсійний фонд та фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування мають право безоплатно отримувати від органів доходів і зборів відомості про суми надходжень , від сплати єдиного внеску, фінансових санкцій та суми коштів, перерахованих на їхні рахунки, а в разі виявлення розбіжностей - письмову інформацію про причини таких розбіжностей.
Відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
19. Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV) персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов'язкового державною соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з положеннями статті 21 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять у тому числі і від роботодавців.
Так, у відповідності до частини п'ятої 5 статті 21 Закону №1058-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообовязкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообовязкового державного соціальною страхування.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
У відповідності до частини другої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
20. Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі - Положення №794).
Згідно з пунктом 1 Положення №794 персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов'язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.
У відповідності до пункту 5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).
Пунктом 16 Положення №794 встановлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім'я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 8 Положення №10-1 у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім'я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб (далі - Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).
ОЦІНКА СУДУ
22. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту позовної заяви, протиправність відмови Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахування до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення позивачем адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року обґрунтовується тим, що позивачем у повному обсязі та у встановленому порядку сплачувались внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Так, в системі персоніфікованого обліку (індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (форма ОК-5) за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року суми заробітку для нарахування пенсії враховано 0,00 грн, а страховий стаж за даний період не зараховано (а.с. 20 та зворот).
В наданих позивачем актах звірки відсутні дані про нарахування єдиного внеску за 2017 рік та за І квартал 2018 року. Так, згідно з наданою позивачем квитанцією про сплату 8 448,00 грн кошти були сплачені 21 грудня 2017 року. Водночас, відповідно до абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Позивачем було залишено поза увагою положення частини шостої статті 25 Закону №2464-VI якими встановлено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Зарахування сплачених позивачем внесків у рахунок погашення наявної попередньої заборгованості в порядку черговості також підтверджується відомостями із наявного у матеріалах справи витягу з інтегрованої картки платника податків (а.с. 44-47).
Матеріали справи сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на погашення вказаної заборгованості або її оскарження у адміністративному чи судовому порядку, не містять. Позивач доказів на підтвердження факту наявності такого оскарження не надав.
Позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №802/1845/16-а та у постанові від 14 лютого 2019 року у справі №812/956/17, які відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Суд також погоджується із доводами Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зазначає, що у відповідача немає технічної можливості внести до картки персоніфікованого обліку форми ОК-5 інформацію про сплату ЄСВ за 2017 - 2018 роки. Так, позначки про сплату та відповідно страховий стаж проставляються автоматично на центральному рівні (Пенсійний фонд України) за умови наявності сплати по картці страхувальника, які опрацьовуються органами фіскальної служби з урахуванням погашення заборгованості за попередні періоди, нарахованих штрафних санкцій, пені та сум єдиного соціального внеску.
ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
23. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відмова Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахуванні ОСОБА_1 до загального страхового стажу застрахованої особи період здійснення адвокатської діяльності з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року, оформлена листом вих. №М-4911 від 26 грудня 2018 року прийнята з дотриманням частини другої статті 19 Конституції України та не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України.
24. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність відмови Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформленої листом вих. №М-4911 від 26 грудня 2018 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 05 березня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова