Справа № 816/1577/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 березня 2019 року

Київ

справа №816/1577/18

адміністративне провадження №К/9901/65722/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) Данилевич Н.А.,
суддів Бевзенка В.М.,
Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року (головуючий суддя Супрун Є.Б.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року (головуючий суддя Яковенко М.М., судді Тацій Л.В., Старосуд М.І.) у справі №816/1577/18
за позовом ОСОБА_1
до Центрального управління Служби безпеки України в особі 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального управління Служби безпеки України в особі 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України , в якому просив:
1.1. визнати протиправним нарахування і виплату 5 управлінням (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України ОСОБА_1 премії у зменшеному розмірі (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 23.01.2018 №35/ДСК, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2018 за №71/14762, за час проходження ним військової служби в Службі безпеки України з 01.11.2017 по 28.02.2018 та нарахування і виплату ОСОБА_1 у зменшеному розмірі одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
1.2. зобов`язати Центральне управління Служби безпеки України здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 до отримання премії, передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України виходячи з вимог пункту 10 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.2017 №435/ДСК "Про окремі питання грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України" щодо збереження з 01.12.2017 по 31.12.2017 раніше встановленого ОСОБА_1 згідно з наказом 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 12.06.2017 №930-ос розміру премії - 709% та виходячи з вимог абзацу другого пункту 9 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 19.01.2018 №65/ДСК "Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України у 2018 році" щодо призначення позивачу з 01.01.2018 по 28.02.2018 премії у встановленому колонкою 2 додатку 3 до наказу розмірі 859%, перерахунок належної позивачу до отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виходячи з розміру грошового забезпечення позивача за останньою штатною посадою перед звільненням із врахуванням належної позивачу до отримання премії в розмірі 859%, а також здійснити виплату недоплаченого позивачу розміру премії з 01.11.2017 по 28.02.2018 та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року адміністративний позов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального управління Служби безпеки України (вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01034, ) в особі 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України (вул. Лікаря Богаєвського, 2-а, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
3. Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, не вірно розуміючи вимоги пункту 10 Наказу №65/ДСК, помилково вважає, що цей пункт забороняє встановлювати менший розмір премії, ніж встановлений раніше. В пункті 10 Наказу №65/ДСК, на думку суду, мова йде про граничні розміри премії, які могли встановлювалися раніше і в деяких випадках могли бути вищими, ніж вказані у відповідних додатках Наказу №65/ДСК. Наказ №65/ДСК, який застосовується з 01.01.2018 ніяк не зобов`язує відповідача встановлювати позивачу розмір преміювання, зазначений у другій колонці додатку 3 до цього наказу у розмірі 859%. Конкретний розмір премії встановлюється лише у зазначених межах, які по своїй суті є граничними розмірами. Суд зазначив, що встановлення відповідачем меж розмірів преміювання не є звуженням обсягу існуючого права, оскільки премія є непостійною складовою грошового забезпечення і її встановлення відбувається з урахуванням об`єктивних (обсяг фонду виплат та штатна кількість персоналу, навантаження і результативність роботи) і суб`єктивних факторів (оцінка результатів роботи керівником).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
5.1. Мотивувальну частину рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року по справі №816/1577/18 змінено з підстав наведених судом апеляційної інстанції.
5.2. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року по справі № 816/1577/18 залишено без змін.
6. Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, зазначив, що визначальною та обов`язковою умовою, що має значення є саме правова природа виникнення підстав, що надають можливість здійснювати виплату премій у тому чи іншому розмірі, так само як і одноразову грошову допомогу при звільненні. Тобто, саме накази керівників про призначення премії, визначення конкретного розміру та одноразової допомоги, як рішення суб`єкта владних повноважень є наслідком реалізації ним своїх владних управлінських функцій виходячи з законодавчо обумовлених підстав призначення та здійснення таких виплат, та саме такі рішення породжують виникнення, вчинення дій та завершення цих відносин здійсненням виплат. Суд вказав на те, що юридично-значимим в межах спірних правовідносин є наказ, як такий, що породжує правові наслідки, встановлює права та відповідні обов`язки для нарахування та виплати такої премії позивачу. Нарахування відповідачем премії у іншому розмірі, ніж той, що визначений наказом, є неможливим та буде таким, що порушуватиме фінансову дисципліну. Доказів того, що позивач оскаржив такі накази, як то про призначення премії або про виплату одноразової допомоги, визнання їх протиправними та скасованими суду не представлено. Самі по собі дії такого суб`єкта не створюють таких наслідків. Суд дійшов висновку, що правових підстав для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності права у позивача на здійснення виплати премії у наведених ним розмірах та одноразової допомоги при звільненні не має, з огляду на можливість звернення позивача із належними позовними вимогами про оскарження відповідного наказу про визначення розміру премії. Невірно обраний спосіб судового захисту не надає можливість задовольнити позовні вимоги.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
7. 12 листопада 2018 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року, в якій позивач просив скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що в діях відповідача не існувало розумного зв`язку пропорційності між вжитими засобами і переслідуваною законною метою та не було забезпечено необхідного «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту права позивача на отримання премії, внаслідок чого на позивача було покладено особистий та надмірний тягар. Вважає, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на його доводи щодо безпідставності поданого керівником рапорту від 16.11.2017 року. Також зазначає, що невстановлення йому з 01.01.2018 року премії у граничному розмірі 859% є необґрунтованим за відсутності будь-яких фактів неналежного виконання ним службових обов`язків. Крім того, посилається на пункт 10 Наказів №435/ДСК та 65/ДСК, який, на його думку, забороняє зменшення працівнику раніше встановленого розміру премії, тобто на звуження його обсягу існуючих прав. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини в частині гарантування права на справедливий суд, позивач вважає висновки суду апеляційної інстанції безпідставними.
9. Відповідачем до Суду подано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просив залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що премія є непостійною складовою, а її встановлення позивачу відбулось з урахуванням вимог законодавства. Вказує на те, що зменшення розміру премії не є покаранням військовослужбовця, а визначається відповідним керівником для кожного співробітника окремо. Крім того, зазначає, що посилання на практику Європейського суду з прав людини повинно бути пов`язано з фактичними обставинами справи, а не обмежуватись переліком рішень з цитуванням окремих фрагментів.
10. Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в 5 Управлінні (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України та на підставі поданого рапорту від 13.11.2017 згідно з наказом голови Служби безпеки України від 22.12.2017 №1578-ОС був звільнений з військової служби у запас Служби безпеки України за станом здоров`я. Відповідно до наказу 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 28.02.2018 №27-ОС був виключений зі списків особового складу, з урахуванням часу на здавання посади, з 28.02.2018.
12. Вказані обставини підтверджуються довідкою 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 21.03.2018 вих. №47.
13. У період проходження військової служби позивач ОСОБА_1 мав посадовий оклад (за посадою начальника відділу) у розмірі 1800,00грн., оклад за військовим званням (полковник) в розмірі 135,00грн. та надбавку за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, яка становила 774,00грн. ((1800,00+135,00)*40%). Вказана обставина підтверджується довідкою від 27.04.2018 за вих. №76.
14. Згідно з наказом голови Служби безпеки України від 12.08.2017 №930-ОС ОСОБА_1 була встановлена премія (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбачена пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 23.01.2008 №35/ДСК (далі - Інструкція про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України) з 01.07.2017 у розмірі 709%, що становило ((1800,00+135,00+774,00)*709%) 19206,81грн. (а.с. 65).
15. У зв`язку з поданням 13.11.2017 ОСОБА_1 рапорту про звільнення з військової служби в порушення вимог пункту 10 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.2017 №435/ДСК "Про окремі питання грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України" наказом відповідача від 23.11.2017 №121-ОС розмір раніше призначеної позивачу премії, передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, був зменшений з 709%, що становило 19206,81грн., та з 01.11.2017 встановлений у розмірі показника колонки 2 додатку 3 до наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.2017 №435/ДСК до 662%, що становило 17933,58грн. (а.с. 66).
16. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з військової служби за станом здоров`я та наявності у нього 31-го року календарної вислуги на військовій службі і отримуваного ним грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби у розмірі 26636,58грн., відповідно до вимог частини першої статті 9 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" йому була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що становило 412866,99грн. (26636,58*50%*31). Вказана обставина підтверджується довідкою відповідача від 27.04.2018 вих. №76 (а.с. 18).
17. При цьому, як на переконання позивача, в порушення пункту 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, премія йому була виплачена у розмірі 709%, тобто меншому ніж належить 859% від грошового забезпечення військовослужбовця.
18. У зв`язку з цим, вважаючи, що зменшення розміру премії вплинуло в сторону зменшення на розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби та на розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
19. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Стаття 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25 березня 1992 №229-XII (далі Закон №229-XII): Служба безпеки України, це державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.
21. Стаття 19 Закону №229-XII: кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби <…>.
22. Частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII): військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
23. Частина 2 статті 24 Закону №2232-XII: закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
24. Абзац 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII): держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
25. Частина 2 статті 9 Закону №2011-XII: до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
26. Частина 4 статті 9 Закону №2011-XII: грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
27. Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №1294): установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
28. Підпункт 2 пункту 5 Постанови №1294: надати право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
29. Підпункт 2.3.24.1 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, що затверджена наказом Служби безпеки України від 23.01.2008 №35/ДСК та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 30.01.2008 за № 71/14762 (далі Інструкція №35/ДСК): начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.
30. Підпункт 2.3.24.2 Інструкції №35/ДСК: до преміального фонду спрямовуються кошти в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. До преміального фонду можуть також спрямовуватись кошти у відсотках до окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер.
31. Підпункт 2.3.24.4 Інструкції №35/ДСК: виходячи із затвердженого преміального фонду керівники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України визначають конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби. Рішення про преміювання та конкретні розміри премій начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України приймає та визначає Голова СБ України.
32. Підпункт 2.3.24.5 Інструкції №35/ДСК: виплата премії військовослужбовцям, зменшення її розміру або позбавлення у повному обсязі здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її позбавлення зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
33. Підпункт 2.3.24.9 Інструкції №35/ДСК: розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за неналежне виконання службових обов`язків; порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку; порушення військової дисципліни.
34. Підпункт 2.3.24.10 Інструкції №35/ДСК: у разі недостатнього фінансування СБ України або прийняття законодавчого акта, спрямованого на проведення відповідних заходів щодо економії бюджетних коштів, преміювання військовослужбовців СБ України та підставі відповідного відомчого нормативно-правового акта може тимчасово здійснюватися в обмежених розмірах, але не менш як 10 відсотків посадових окладів.
35. Абзац 1 пункту 1 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26 липня 2017 року №435/ДСК "Про окремі питання грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України" (далі Наказ №435/ДСК): здійснити упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців СБ України за рівнозначними посадами шляхом встановлення граничного розміру премії (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції №35/ДСК в залежності від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України.
36. В додатку 3 до Наказу № 435/ДСК, відповідно до посадового окладу позивача (1800грн.), визначено граничний розмір додаткових видів грошового забезпечення, згідно з пунктом 2.3.24. Інструкції №35/ДСК 662%, а за значні результати в оперативно-службовій діяльності цей показник сягає 1555%.
37. Пункт 7 Наказу №435/ДСК: конкретний розмір премії встановлюється <…> наказами начальників (керівників) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з ФЕУ або відповідними фінансовими підрозділами <…>.
38. Абзацом 2 пункту 9 наказу №435/ДСК: начальники (керівники) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України, зобов`язані забезпечити перегляд розмірів преміювання військовослужбовців, граничні розміри премій яких визначені <…> колонкою 3 додатків 2-16 до цього наказу та стосовно яких прийнято рішення про звільнення або які виявили бажання звільнитися з військової служби, що підтверджується відповідними документами, в межах граничних розмірів премій, передбачених для відповідних категорій військовослужбовців (залежно від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України) встановлених <…> колонкою 2 додатків 1-16 до наказу.
39. Пункт 10 Наказу №435/ДСК: якщо розмір премії, що встановлюється на підставі цього наказу, є меншим, ніж встановлений раніше, зберігається раніше встановлений розмір премії.
40. Наказ №435/ДСК втратив чинність з 01 січня 2018 року на підставі наказу Центрального управління Служби безпеки України від 19 січня 2018 року №65/ДСК "Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України у 2018 році" (далі Наказ №65/ДСК).
41. Абзац 1 пункту 1 наказу №65/ДСК: здійснити упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців СБ України за рівнозначними посадами шляхом встановлення граничного розміру премії (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 23.01.2008 №35/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2008 за №71/14762, в залежності від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України".
42. В додатку 3 до наказу №65/ДСК, відповідно до посадового окладу позивача (1800грн.), визначено граничний розмір додаткових видів грошового забезпечення, згідно з пунктом 2.3.24. Інструкції №35/ДСК 859%, за значні результати в оперативно-службовій діяльності цей показник становить 1743%.
43. Пункту 7 Наказу №65/ДСК: конкретний розмір премії встановлюється <…> наказами начальників (керівників) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з ФЕУ або відповідними фінансовими підрозділами <…>.
44. Пункт 10 Наказу №65/ДСК: якщо розмір премії, що встановлюється на підставі цього наказу, є меншим, ніж встановлений раніше, зберігається раніше встановлений розмір премії.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
45. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
46. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (ч. 1 ст. 341 КАС України).
47. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
48. Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 2.3.24 Інструкції №35/ДСК та Наказу №435/ДСК наказом 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 23 листопада 2017 року №121-ОС ОСОБА_1 з 01 листопада 2017 року встановлено премію у розмірі 662% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Підставою видання цього наказу став рапорт тимчасово виконуючого обов`язки помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) начальника сектору кадрового забезпечення 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України майора ОСОБА_2 від 16 листопада 2017 року.
49. З аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби. Визначення розміру премії здійснюється наказами керівників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів виходячи із затвердженого преміального фонду. В той же час начальники (керівники) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України, зобов`язані забезпечити перегляд розмірів преміювання військовослужбовців, граничні розміри премій яких визначені колонкою 3 додатків 2-16 до цього наказу та стосовно яких прийнято рішення про звільнення або які виявили бажання звільнитися з військової служби, що підтверджується відповідними документами, в межах граничних розмірів премій, передбачених для відповідних категорій військовослужбовців (залежно від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України) встановлених колонкою 2 додатків 1-16 до наказу.
50. З огляду на приписи пунктів 7 та 9 наказу №435/ДСК та підпунктів 2.3.24.1 та 2.3.24.4 Інструкції №35/ДСК відповідачем дотримано вимоги законодавства щодо преміювання позивача, що спростовує твердження скаржника про порушення «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту права позивача на отримання премії. Посилання ОСОБА_1 на необґрунтоване зниження йому премії з 01 листопада 2017 року є безпідставним, оскільки наказом від 23 листопада 2017 року №121-ОС ОСОБА_1 не зменшено, а встановлено конкретний розмір премії.
51. При цьому, підстава для перегляду розміру премії позивача прямо передбачена пунктом 9 наказу №435/ДСК, яка встановлює обов`язок керівника забезпечити перегляд встановленої співробітнику премії через виявлення останнім бажання звільнитись зі служби, тоді як пункт 10 цього наказу №435/ДСК, на якій посилається позивач, стосується загальних критеріїв преміювання всіх співробітників органів Служби безпеки України. При цьому, обставини подання 16.11.2017 року рапорту тимчасово виконуючим обов`язки помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) начальником сектору кадрового забезпечення 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України майора ОСОБА_2 були досліджені судами попередніх інстанцій.
52. З огляду на те, що виявлення бажання військовослужбовця звільнитись з органів Служби безпеки України є окремою самостійною підставою для перегляду керівництвом встановленого йому раніше розміру премії, необґрунтованими також є твердження скаржника про обов`язок відповідача з 01 січня 2018 року встановити йому премію у граничному розмірі 859%.
53. Водночас, Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувані позивачем дії відповідача щодо виплати йому премії у зменшеному, як він вважає, розмірі вчинені на підставі прийнятого ним наказу від 23 листопада 2017 року №121-ОС. Проте, зазначений наказ не оскаржувався ОСОБА_1 в судовому порядку.
54. Оскільки юридично-значимим в межах спірних правовідносин є наказ, як такий що породжує правові наслідки, встановлює права та відповідні обов`язки для нарахування та виплати такої премії позивачу, колегія суддів погоджує висновки суду апеляційної інстанції стосовно відсутності правових підстав для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності права у відповідача на здійснення виплати премії у наведених розмірах та одноразової допомоги при звільненні.
55. Посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини в частині гарантування права на справедливий суд, колегія суддів в даному випадку вважає безпідставними з огляду на можливість звернення позивача із належними позовними вимогами про оскарження відповідного наказу про визначення розміру премії. Крім того, позивач не був позбавлений можливості змінити позовні вимоги протягом судового розгляду справи в суді першої інстанції.
56. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 через невірно обраний позивачем спосіб судового захисту порушених, на його думку, прав та інтересів.
57. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, в касаційній скарзі не зазначено.
58. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
59. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
60. Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції змінено мотивувальну частину судового рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у позові, беручи до уваги те. що судами ухвалено законні рішення у справі, підстави для скасування судових рішень відсутні.
61. Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
62. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
63. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.
64. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач Н.А. Данилевич
Судді В.М. Бевзенко
В.М. Шарапа