Справа № 240/4834/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/4834/18 Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко А.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

01 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії до 70% замість встановлених при призначенні пенсії 77% розміру грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 із збереженням основного розміру пенсії 77 % грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести індексацію донарахованих виплат пенсії з 01.01.2018.

Одночасно, в прохальній частині позовної заяви просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у розмірі 70% від відповідної суми грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018, відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розрахунку пенсії за вислугою років у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію, призначену з 01.09.1992, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103) та на підставі довідки, наданої Житомирським обласним військовим комісаріатом, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, що не заперечується сторонами.

Після проведеного відповідачем перерахунку, розмір пенсії позивача зменшено до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Згідно із листом від 11.07.2018 №Ш-3198 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлено, що позивач отримував пенсію за вислугою років призначену з 01.09.1992 у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.20).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, як було встановлено під час її призначення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у листі №Ш-3819 від 04.09.2018 повідомило позивача, що перерахунок його пенсії з 01.01.2018 проведено на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб" від 21.02.2018 №103, пенсія з 01.01.2018 обчислена в розмірі 70% від грошового забезпечення та розмір пенсії до виплати з 01.01.2018 становить 5157,42грн. Встановлення розміру відсотку від суми грошового забезпечення, з якої здійснюється обрахунок пенсії, проведено відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку) за якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення та зазначено складові грошового забезпечення, з яких обраховується розмір пенсії (а.с.20).

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії за вислугою років з 01.01.2018 у розмірі 70% від відповідної суми грошового забезпечення є протиправними. При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку, що вимоги позивача в частині проведення індексації донарахованих виплат з 01.01.2018 та встановлення судового контролю за виконанням рішення задоволенню не підлягають.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, враховуючи ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висноків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України "Про індексацію грошових доходів населення") індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Отже, з наведеного слідує, що здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії за рішенням суду, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

При цьому, перерахунок пенсії, з урахуванням спірних правовідносин, є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця для проведення індексації пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що із наявного в матеріалах справи листа відповідача від 04.09.2018 №Ш-3819 (а.с.22) вбачається, що загальний розмір пенсії позивача з 01.10.2017 по 31.12.2017 становив 3254,83 грн. з урахуванням в тому числі, окрім іншого, і зафіксована індексація у розмірі 53,61 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про проведення індексації донарахованих виплат пенсії з 01.01.2018.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення та подання відповідачем звіту про виконання рішення на підставі ст.382 КАС України, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, з таких підстав.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами частини 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеного вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не наведено, а колегією суддів не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про можливість неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків в частині виконання оскаржуваного судового рішення, а тому вимога позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення є передчасною.

Посилання ж апелянта, як на підставу для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, на те, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, колегія суддів відхиляє, оскільки право позивача на перерахунок пенсії в належному розмірі встановлено та відновлено в оскаржуваному рішенні, в частині якого ні позивачем, ані відповідачем не оскаржується.

Таким чином, вказане не свідчить про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваного рішення із дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.