Справа № 240/4804/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4804/18 Головуючий у 1-й інстанції: Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

07 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича та "NIBULON S.A." на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року (рішення ухвалено у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" до Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: "NIBULON S.A.", приватне акціонерне товариство "Компанія Райз" про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" що полягають у направленні запиту державного виконавця (№55583162/20,1-4/23 від 03.09.2018).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергій Володимирович, вчиняючи виконавчі дії щодо витребування у позивача відомостей про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія Райз") майно, що перебуває у позивача, стану заборгованості позивача перед ПАТ "Компанія "Райз", письмові пояснення щодо підстав її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів - діяв протиправно, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ), в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" (вул. Шевченка, 39, с. Радчиці, Овруцький район, Житомирська обл., 11101, ), що полягають у направленні запиту державного виконавця (№55583162/20,1-4/23 від 03.09.2018).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Службова особа відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренко Сергій Володимирович та третя особа "NIBULON S.A." звернулися з апеляційними скаргами.

Службова особа відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренко Сергій Володимирович в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що в порушення п.3 ч.5 ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження", ПАТ "Компанія "Райз" обов'язок з подання декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, за формою, встановленою Міністерством юстиції України не виконало. Отже, враховуючи зазначені обставини, перед боржником у виконавчому провадженні - ПАТ "Компанія "Райз" у позивача може існувати непогашена заборгованість, на яку з метою виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц від 28.12.2017 року відповідачем може бути звернуте стягнення.

Третя особа "NIBULON S.A." просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що суд першої інстанції помилково послався на ст.54 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки встановлений в ній порядок отримання інформації не поширюється на позивача у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162, відкрите 22.01.2018 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, боржником в якому є ПАТ "Компанія Райз".

24.09.2018 на адресу ТзОВ "Райз-Полісся" надійшов запит старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року (а.с. 10-16), яким вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цього запиту надати відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наступну інформацію:

- відомості про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз";

- довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ "Компанія "Райз", письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Поміж іншого, зазначено, що відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Вважаючи дії відповідача щодо направлення запиту державного виконавця позивачу протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича щодо вимоги про надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" протиправними.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Приписами частини першої статті 14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини другої вказаної статті для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Нормами ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами пунктів 3, 14, 15 та 20 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини п'ятої статті 18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином колегія суддів вважає, що у відповідності до пункту 9 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Отже, вимога державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказану вимогу діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статті 18 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ст.53 Закону №1404-VIII, виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного запиту державного виконавця від 03.09.2018р. №55583162/20.1-4/23, його зміст і підстави складання відповідають вимогам ст. ст. 13, 18 53 Закону України "Про виконавче провадження", а форма п.п.6, 11, 12 розділу І Інструкції.

Отже, отримавши вказаний запит державного виконавця позивач був зобов'язаний надати Державному виконавцю інформацію про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно та кошти, які він повинен передати боржнику, однак цього обов'язку не виконав.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Відтак, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся".

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року було зобов'язано Службову особу відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича надати суду оригінал платіжного доручення №9 від 16.01.2019р., оскільки в матеріалах справи наявна лише копія платіжного доручення та не має підтверджень зарахування судового збору до Державного бюджету України.

На момент ухвалення судового рішення у справі, Службовою особою відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренком Сергієм Володимировичем сплату судового збору за подачу апеляційної скарги не підтверджено.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, про необхідність стягнення з Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича судового збору за подачу апеляційної скарги.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній станом на день подання позову) судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" (в редакції чинній на момент звернення до суду із позовом) з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1762 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов містить вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній станом на день подання позову) судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.2 ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється: за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки при поданні адміністративного позову сплаті підлягала сума судового збору в розмірі 1762 грн., то при поданні апеляційної скарги на рішення суду Службова особа відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренко Сергій Володимирович повинен був сплатити судовий збір в сумі 2643 грн. (1762x150 % = 2643).

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Вимогами ч.ч.3, 5, 11 ст.139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як видно із матеріалів справи, третьою особою "NIBULON S.A." за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачено судовий збір в розмірі 2643 грн., що підтверджено квитанцією №19 від 15.01.2019р. (а.с.133)

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" на користь третьої особи "NIBULON S.A." підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2643 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 139,243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича та "NIBULON S.A." задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" до Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: "NIBULON S.A.", приватне акціонерне товариство "Компанія Райз" про визнання дій протиправними скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з Службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, код. ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2643 грн. (дві тисячі шістсот сорок три) грн., на розрахунковий рахунок: 1001, одержувач: УК у м. Вінниці (м. Вінниця), код платежу 22030101, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" ( 11101, Житомирська область, Овруцький район, село Радчиці, вул.Шевченка, 39, ) на користь NIBULON S.A." витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2643грн. (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 березня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.