Справа № 820/7678/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

05 березня 2019 року

справа №820/7678/13-а

адміністративне провадження №К/9901/27035/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року у складі судді Самойлової В.В.

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у складі суддів Бартош Н.С., Донець Л.О., Мельникової Л.В.

у справі №820/7678/13-а

за позовом Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень,

про скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В :

05 серпня 2013 року Державне підприємство "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом, з урахуванням уточнення, до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 липня 2013 року № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 818 805 грн, № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3 554 709 грн 75 коп. (за основним платежем 2 843 768 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 710 941,75 грн), з мотивів безпідставності їх прийняття.

05 серпня 2013 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі № 820/6547/13-а.

22 серпня 2013 року ухвалою цього ж суду роз'єднано та виділено в окреме провадження позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень № на загальну суму грошових зобов'язань 818805 грн та № на загальну суму 3 555 790 грн.

06 серпня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення податкового органу від 27 квітня 2013 року № в повному обсязі, скасовано податкове повідомлення-рішення № в частині грошового донарахування на суму 630406,25 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариству щодо скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу № в частині грошового донарахування на суму 2 925 392,50 грн.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції посилався на частину першу статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, врахував те, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі № 820/6547/13-а скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24 липня 2014 року в частині донарахування сум податку на додану вартість внаслідок завищення звичайної ціни при покупці солі всього у розмірі 222802,50 грн та внаслідок завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами, щодо яких надійшла інформація щодо нереальності господарської діяльності всього у розмірі 348811,50 грн. В іншій частині на суму грошового зобов'язання - 2745105 грн в позові було відмовлено. Вказане рішення обґрунтоване преюдицією рішення по справі № 820/1251/13-а.

Суд першої інстанції зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2014 року № прийнято відповідачем за наслідками перевірки на підставі акта від 05 липня 2013 року № 9/47.1-03/31941174 за тих самих підстав його прийняття що і податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення грошового зобов'язання на суму 2745105 грн (основний платіж за ПДВ), внаслідок чого позов у цій частині не підлягає задоволенню, оскільки був предметом розгляду в адміністративній справі № 820/6547/13-а, судове рішення, в якій рішення набрало законної сили, а тому це не підлягає повторному доказуванню.

Суд першої інстанцій дійшов до висновку стосовно податкового повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов'язання 180287,5 грн, що складає суму донарахування внаслідок завищення витрат за рахунок включення позивачем до їх складу вартості безоплатних зворотних матеріалів, позивач не надав належних доказів обґрунтованості своїх вимог, а відтак і підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Оцінюючи спір стосовно податкового повідомлення-рішення № на решту суми 630406,25 грн та податкове повідомлення-рішення № в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що їх законність та обґрунтованість підтверджуються постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі № 820/6547/13-а на суму задоволених позовних вимог.

30 листопада 2015 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року по справі № 820/7678/13-а скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та прийнято в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог. Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 27 квітня 2013 року в частині грошового донарахування на суму 2 925 392,50 грн. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року залишено без змін.

17 жовтня 2016 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме статей 44, 198, 201 Податкового кодексу України та процесуального права, а саме статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, що призвело до неправильного вирішення спору, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Підприємства відмовити у повному обсязі.

06 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України внаслідок усунення податковим органом недоліків наведених в ухвалі цього суду від 18 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №820/7678/13-а з Харківського окружного адміністративного суду.

05 січня 2017 року справа №820/7678/13-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

26 грудня 2016 року позивачем до Вищого адміністративного суду України подані заперечення на касаційну скаргу відповідача, яким він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

21 лютого 2018 року справа №820/7678/13-а та матеріалами касаційного провадження К/9901/27035/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що Підприємство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 31941174, перебуває на обліку податкового органу з 07 травня 2002 року, є платником податку на додану вартість з 22 травня 2002 року.

У квітні-червні 2013 року податковим органом проведено документальну планову перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року, результати якої викладені в акті перевірки від 05 липня 2013 року № 9/47.1-03/31941174 (далі акт перевірки). Висновками акта перевірки викладені встановлені контролюючим органом порушення Підприємством норм податкового законодавства під час її проведення, а саме порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.8, статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України , в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 2 844 639 грн та завищено від'ємного значення об'єкту оподаткування всього в сумі 818 805 грн, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 цього кодексу, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 2536202 грн.

В основу висновків податкового органу про склад податкових правопорушень покладені висновки отриманого відповідачем від Державної фінансової інспекції в Харківській області акта ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "Харківський облавтодор" від 14 грудня 2012 року №06-12/96.

27 липня 2013 року керівником податкового органу на підставі акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № на загальну суму грошових зобов'язань 818805 грн, № на загальну суму 3 555 790 грн, № на загальну суму 3 804 303 грн.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції встановив, що Державною фінансовою інспекцією (надалі - ДФІ) в Харківській області в грудні 2012 року вибірковим способом проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності ДП „Харківський облавтодор" за період з 01 липня 2010 року по 01 липня 2012 роки, за результатами якої складено довідку № 061-20/81 від 06 грудня 2012 року, якою встановлені порушення підзвітної інспекції установи, якою є позивач в межах бюджетних (фінансових) правовідносин та направлено на адресу Підприємства вимогу № 06-15/774 від 21 січня 2013 року про усунення порушень законодавства з фінансових питань, копія акта перевірки (ревізії) надіслана до податкового органу.

Вимога Державної фінансової інспекції від 21 січня 2013 року № 06-15/774 «Про усунення порушень законодавства з фінансових питань» стала предметом судового розгляду, постановою від 5 червня 2013 року Харківський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково, Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 27 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасував у частині та прийняв нову постанову, якою в частині позовних вимог відмовив, в іншій частині постанову суду першої інстанції залишив без змін.

ДФІ також зверталася до суду з позовом про зобов'язання виконати вимогу (справа №820/2253/13-а). Постановою Харківського адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

В подальшому, судами касаційних інстанцій скасовані вищевказані судові рішення, оскільки, збитки завдані державі чи об'єкту контролю, що виявлені за результатами ревізій, відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Суд апеляційної інстанції оцінюючи спір у цій частині дійшов обґрунтованого висновку про те, що висновок суду першої інстанції про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення № в частині суми 2925392,50 грн є безпідставним, оскільки обґрунтований преюдицією судового рішення, яке скасовано.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у цій частині спору обставин, які звільненні від доказування.

Оцінюючи спір по факту встановлених правопорушень, досліджуючи їх склад, судом апеляційної інстанції встановлено, що актом перевірки встановлені такі порушення: завищення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, внаслідок включення до актів виконаних робіт обсягів робіт з фрезерування асфальтобетонного покриття; завищення вартості виконаних робіт за рахунок віднесення до їх складу вартості списаного пального на транспортні засоби по завищеним нормам; завищення витрат за рахунок включення до його складу неправомірно нарахованої заробітної плати; завищення витрат за 2012 рік за рахунок включення до їх складу завищеного розміру від'ємного значення за 2011 рік; завищення витрат за рахунок включення до їх складу вартості піску, по якому документально підтвердженого його походження; завищення витрат за рахунок включення до їх складу вартості робіт «З прибирання узбіч доріг від сміття»; По філії «Шевченківський РАД» завищення обсягів виконаних робіт і «Періодичний огляд дороги на автомобілі»; завищення вартості поточного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення; завищення витрат за рахунок включення до їх складу вартості безоплатних зворотних матеріалів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за період перевірки Підприємство мало 29 відокремлених структурних підрозділів, які не є юридичними особами: філії: „Вовчанський райавтодор", „Великоборлуцький райавтодор", „Зміївський райавтодор", „Дворічанський райавтодор", „Куп'янський райавтодор", „Шевченківський райавтодор", „Куп'янське ДЕП", „Валківський райавтодор", „Нововодолазьке ДЕП", „Нововодолазький райавтодор", „Балаклійський райавтодор", „Чугуївський райавтодор", „Чугуївське ДЕП", „Богодухівський райавтодор", „Харківський райавтодор", „Пісочинський ДЕП", „Краснокутський райавтодор", „Красноградське ДЕП", „Сахновщинський райавтодор", „Зачепилівський райавтодор", „Кегичівський райавтодор", „Ізюмський райавтодор", „Борівський райавтодор", „Золочівський райавтодор", „Дергачівський райавтодор", „Лозівський райавтодор", „Первомайський райавтодор", „П'ятихатське ДЕП", „Барвінківський райавтодор".

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24 липня 2013 року № .

Склад податкового правопорушення податковий орган доводить висновком про завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за 4 квартал 2011 року у сумі 818805 грн, який обґрунтовує завищенням витрат, встановлених внаслідок їх не підтвердження первинними документами.

Суд апеляційної інстанції встановив.

Щодо собівартості обсягів робіт з влаштування ямкового ремонту та обсягів робіт по фрезеруванню на загальну суму 324 645,00 грн, в тому числі: філії «Вовчанський РАД» на суму 2217 грн, філії «Чугуївський РАД» на суму 35745 грн, філії «Куп'янське ДЕП» на суму 63577 грн, філії «П'ятихатське ДЕП» на суму 223106 грн.

Роботи по фрезеруванню відповідно норм ШД 10-2-62-1; ШД 10-2-62-2; ДА 10-2-31-4; ДА 10-2-31-5 виконувалися згідно з «Технічними правилами ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», що затверджені Українською державною корпорацією з будівництва, ремонту і утримання автомобільних доріг» П-Г.1-218-113:2009 п.4.7.2, тобто, вибоїну готують до ремонту шляхом обробки країв пневматичним інструментом або фрезою з подальшою очисткою від пилу та бруду.

Цей технологічний процес не врахований кошторисними нормами на ямковий ремонт - ДА10-2-12-13 та ШД10-2-58-1. Тому роботи з холодного фрезерування покриття при ямковому ремонті розцінювались окремо.

Діючими РЕКН на роботи з експлуатаційного утримання «Автомобільні дороги і мости» СОУ 45.2-1:2011 по розцінках на фрезерування - ДА10-2-31-4, ДА10-2-31-5 складом робіт передбачено: встановлення, перенесення, зняття знаків та тимчасового огородження; підготовка машини до роботи; холодне фрезерування а/бетонних покриттів; технологічні переїзди при ямковому ремонті. Тобто обумовлено застосування механізму при виконанні робіт з ямкового ремонту.

Матеріали від фрезерування при ямковому ремонті покриття не оприбутковувалися в зв'язку з тим , що при фрезеруванні ям та вибоїн для надання їм прямокутної форми за рахунок зрізання країв вибоїни, вихід матеріалу після фрезерування дуже малий. До того ж на дні ями чи вибоїни завжди знаходиться пил чи бруд, який при фрезеруванні перемішується з відфрезованим матеріалом, утворюючи з нього невизначену суміш. Це робить матеріал не придатним для повторного використання, що узгоджується з п.2.4.11 та 3.3.13 ДБН Д.1.1-1-2000 і п.2.31.ВБН В.3.1-218-180-2003 «Правила визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування» .

З урахуванням здійснених досліджень, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що обсяги робіт з влаштування ямкового ремонту та обсяги робіт по фрезеруванню за 4 квартал 2011 року на загальну суму 324645,00 грн, у тому числі по вищевказаних філіях, враховані по акту СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів, як завищення витрат, є безпідставними.

Порушення по філії «Шевченківський РАД» в сумі 1647,00 грн щодо собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг за рахунок завищення обсягів виконаних робіт «Періодичний огляд дороги на автомобілі», які не підтверджені подорожніми листами відкориговане під час здачі замовнику акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. Кб-2в) за січень 2013 року від 17 січня 2013 року на загальну суму 111500 грн та акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. Кб-2в) за січень 2013 року від 17 січня 2013 року на загальну суму 8500 грн.

Щодо собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг за рахунок віднесення робіт з прибирання узбіч доріг від сміття на суму 268448,00 грн, в тому числі філії «Золочівський РАД» на суму 61425,77 грн, філії «Чугуївське ДЕП» на суму 202840,23 грн.; філії «Борівський РАД» на суму 4182 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані порушення спростовані первинними документами, доданими до позовної заяви: подорожніми листами, товарно-транспортними накладними на перевезення робітників та інвентарю. Крім того, витрати по актах форми КБ-2в відповідають витратам відображеним по бухгалтерському обліку.

Оцінюючи спір щодо собівартості наданих послуг за рахунок віднесення витрат на списання палива на транспортні засоби у сумі 16159,00 грн по філії «П'ятихатське ДЕП» по перевезенню сміття на Дергачівське сміттєзвалище, суд апеляційної інстанції встановив, що списання палива на перевезення сміття автотранспортом філії «П`ятихатське ДЕП» на суму 16159 грн відповідає подорожнім листам по його перевезенню та актам здачі-прийняття робіт (надання послуг) Комунального підприємства «Муніципальна компанія поводження з відходами» Харківської міської ради та визнав необґрунтованим висновок податкового органу про зайво списане пальне на роботу автомобілів філії «П'ятихатське ДЕП» по перевезенню сміття в сумі 16159,00 грн є необґрунтованим.

Оцінюючи доводи податкового органу щодо не підтвердженої вартості піску у сумі 20033,00 грн, в тому числі: філії «Дергачівський РАД» на суму 1357 грн., філії «Золочівський РАД» на суму 2905,23 грн, філії «Шевченківський РАД» на суму 15770,77 грн, суд апеляційної інстанції встановив, що вказані філії виконували заготівлю піску на сезон зима 2011-2012 років з мережі доріг місцевого значення в місцях нанесення піску на проїзну частину доріг та узбіч. Заготівля піску проводилась власними силами з залученням найманої техніки, що підтверджується відповідною документацією (подорожніми листами машин та механізмів, та витратами робочого часу відображених у табелі філії) та дійшов висновку про те, що по філіях факт володіння, використання (розробки) кар'єру піску відсутній.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що у вартість піску враховано тільки витрати на його заготівлю, тобто завантаження і транспортування, пісок був використаний під час експлуатаційного утримання автомобільних доріг в зимовий період за умови наявності слизькості (ожеледиці), акти заготівлі та переробки піску були складені безпосередньо на момент виконання робіт після приготування пісчано -сольової суміші, тобто в листопаді 2011року, які долучені до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що по філіях факт володіння, використання (розробки) кар'єру піску відсутній. Походження залишків матеріалу від посипки повністю підтверджується подорожніми листами машин та механізмів, та витратами робочого часу відображених у табелі по кожній філії. Так як залишки матеріалу утворились на узбіччях доріг від виконання робіт філіями з посипки за зимовий період, то і місцем завантаження матеріалу є відповідна автомобільна дорога. Обумовлені розцінками РЕКН фрикційні і протиожеледні матеріали «по проекту» передбачають застосування наявних матеріалів, що по своїх характеристиках відповідають нормативним вимогам. Ця відповідність підтверджується протоколом лабораторного випробування, як матеріалу так і пісчано-сольової суміші, з використанням цього матеріалу, здійсненими лабораторіями ДП «Харківський облавтодор» та Східного представництва ДП ДНТЦ «Дор'якість», що додані до позовної заяви.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про помилковість висновків податкового органу та їх спростування дослідженнями здійсненими судами попередніх інстанцій про не підтвердженої вартості піску у сумі 20033,00 грн.

Щодо неправомірного нарахування заробітної плати працівникам підприємства та єдиного соціального внеску у сумі 35210,00 грн, в тому числі: філії «Балаклійський РАД» на суму 2612 грн, філії «Дворічанський РАД» на суму 532 грн; філії «Ізюмський РАД» на суму 26287 грн; філії «Куп'янське ДЕП» на суму 5779 грн.

По філії «Балаклійський райавтодор» висновками акта встановлені порушення зайво нарахованих відпускних при розрахунку середньої заробітної плати в розмірі 140 грн 20 коп., індексації заробітної плати в розмірі 2075 грн 61 коп., зайво нараховано ЄСВ до Пенсійного фонду в розмірі 52 грн 80 коп. на нараховані відпускні, та 781 грн 68 коп. - зайво нарахований ЄСВ на індексацію заробітної плати.

Порушення мали місце при перевірці фінансово-господарської діяльності Ізюмською МДФІ Державної фінансової інспекції в Харківській області (Довідка від 03 грудня 2012 року). Листом від 17 січня 2013 року до Ізюмської МІФІ філія «Балаклійський райавтодор» надала інформацію про відшкодування витрат у грудні 2012 року повністю. Виявлені порушення по зайво нарахованої заробітної плати були утримані із заробітної плати робітників, що підтверджується розрахунковими листами за грудень 2012 року та відкоригована сума нарахування та утримання ЄСВ в грудні 2012 року, що підтверджується Звітом до Пенсійного фонду України від 16 січня 2013 року за грудень 2012 року.

Порушення по філії «Дворічанський райавтодор» в сумі 532 грн були відшкодовані в грудні 2012 року повністю, що підтверджує прибутковий касовий ордер № 2 від 25 січня 2013 року та прибутковий касовий ордер № 3 від 25 січня 2013 року.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність висновків відповідача з вищеозначених порушень, оскільки порушення виявлені за межами перевірки іншим органом та усунуті позивачем.

По філії «Ізюмський райавтодор» нарахування надбавки за високі досягнення в праці (керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям) входить в фонд додаткової заробітної плати згідно «Положення про порядок і умови виплати надбавки за високі досягнення в праці працівникам ДП «Харківський облавтодор» (Додаток №15 та №19) до Колективного договору, зареєстрованого Дзержинським районним управлінням праці і соціального захисту населення м. Харкова за №2587 від 07 червня 2007 року.

Як правильно встановлено під час апеляційного перегляду нарахування проводилось згідно Положення та наказів начальника по філії «Ізюмський райавтодор» в 4 кварталі 2011 року (з нарахуваннями ЄСВ), з врахуванням тієї обставини, що для фахівців, службовців та допоміжних працівників, через скорочення обсягів виконання дорожніх робіт, була застосована скорочена робоча неділя, ці працівники, згідно наказів, були залучені по виробничій необхідності до виконання ремонтно-будівельних робіт декілька днів в місяці.

Вищевказані працівники виконували роботи по тих розцінках, склад робіт яких не вимагає кваліфікації, а саме за кошторисними нормами: «Видалення чагарнику в ручну» 10-5-16-5; «Розсипання протиожеледного матеріалу в ручну» 10-4-24-2;«Засипання промоїн і ям ґрунтом» ДА 1-4-2; «Вирівнювання похилих стояків дорожніх знаків» ШД 10-3-96-2; «Очищення проїзної частини доріг» ШД 10-2-6-1; «Фарбування дорожніх, сигнальних стовпчиків НС-1 фарбою» ШД 10-3-63-3; «Прибирання ґрунту від стояків дорожніх знаків» ШД 10-1-9-2, інші роботи.

Підтвердження фактичному виконанню ремонтно-дорожніх робіт, які зазначені в нарядах, є Журнал виконання робіт, в якому зафіксовано перелік виконання обсягів ремонтно-дорожніх робіт та прізвища робітників, які залучені до її виконання.

В табелях відпрацьованого часу зазначені: прізвища працівників, загальний розмір людино-днів по відповідному наряду, кількість фактично відпрацьованих людино-днів кожним працівником, а також розмір заробітної плати по відповідному наряду.

Вищевказані роботи підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-в по їх виконанню.

Відтак, висновки податкового органу по філії «Ізюмський райавтодор» визнані судом апеляційної інстанції необґрунтованими.

Щодо порушення по філії «Куп`янське ДЕП» в частині безпідставного нарахування ЄСВ на нараховану компенсацію за невикористану відпустку звільненим працівникам у сумі 5779 грн.

Згідно пункту 1 статті 7 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування» єдиний внесок роботодавці нараховують на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці".

Частина сьома цієї статті передбачає, що перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 22 грудня 2010 року № 1170 затверджено Перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок. До цього переліку не входить компенсація за невикористану відпустку звільненим працівникам.

За приписами підпункту 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, компенсація за невикористану відпустку входить до фонду додаткової заробітної плати.

Згідно пункту 1 статті 7 Закону № 2464-УІ єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату.

Стаття 24 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. №504/96-ВР передбачає, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Отже, відпустки, не використані за відпрацьовані попередні робочі роки, заміняються грошовою компенсацією лише у разі звільнення працівника, який їх не використав.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що нарахування ЄСВ на компенсацію за невикористану відпустку філією «Куп`янське ДЕП» в сумі 5779 грн здійснено правомірно згідно діючого законодавства. Висновки податкового органу з цього приводу є необґрунтованими.

Щодо завищення витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а саме взаємовідносини не пов`язані з господарською діяльністю на суму 152664,00 грн, в тому числі: взаємовідносини в 4 кварталі 2011р. контрагента ФОП Абакумов з філією «Красноградське ДЕП» в сумі 1425 грн, ПП «Баварія Ф» з філією «Балаклійський РАД» на суму 8076 грн, ПП «Логос» з філією «Балаклійський РАД» на суму 289 грн, ТОВ «Універсал» з філією «Пісочинське ДЕП» в сумі 5920 грн, ТОВ «Універсал» з філією «П'ятихатське ДЕП» на суму 2600 грн, ТОВ «Автодеталь» з філією «Пісочинське ДЕП» в сумі 1754 грн, ТОВ «Ханс-Т» з філією «Лозівський РАД» в сумі 132458 грн., ПП «Техком» з філією «Валківський РАД» в сумі 140 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що від контрагента ФОП ОСОБА_1 філією «Красноградське ДЕП» отримані послуги по ремонту техніки в сумі 1425 грн, що підтверджено договором на надання послуг №14 от 19 жовтня 2011 року, рахунком-фактурою №173 від 05 грудня 2011 року, платіжним дорученням про сплату №81 від 05 грудня 2011 року, податковою накладною №148 від 05 грудня 2011 року, актом виконаних робіт від 05 грудня 2011 року.

Від контрагента ПП «Баварія - Ф» філією «Балаклійський РАД» отримано дизпаливо в кількості 1500л. на суму 8076 грн, що підтверджено договором поставки №1105/18 від 20 грудня 2011 року, видатковою накладною №РН-2112-11 від 21 грудня 2011 року, рахунком-фактурою №52 від 21 грудня 2011 року, податковою накладною №299 від 21 грудня 2011 року, випискою банку від 18 січня 2012 року про сплату коштів.

Від контрагента ПП «Логос» філією «Балаклійський РАД» отримано пісок в кількості 2000 м3 на суму 42000 грн., що підтверджено договором поставки № 4 від 05 січня 2011 року, специфікацією до договору №4 від 05 січня 2011 року, видатковою накладною № РН-000308 від 22 листопада 2011 року, податковою накладною № 265 від 22 листопада 2011 року, подорожніми листами, товарно-транспортними накладними, рахунком-фактурою № СФ-297 від 30 березня 2012 року, випискою банку від 16 січня 2013 року.

Від контрагента ПФ «Універсал» філією «Пісочинське ДЕП» отримано автошини на суму 5920 грн, що підтверджено договором №240311 від 24 березня 2011 року, рахунком-фактурою №317 від 18 жовтня 2011 року, платіжним дорученням №869 від 20 жовтня 2011 року, видатковою накладною №250 від 25 жовтня 2011 року, податковою накладною №48 від 20 жовтня 2011 року.

Від контрагента ПФ «Універсал», філією «П'ятихатське ДЕП» отримано автошини на суму 2600 грн, що підтверджено рахунком-фактурою №324 від 24 жовтня 2011 року, податковою накладною №51 від 24 жовтня 2011 року, випискою банку від 24 жовтня 2011 року.

За договором №163 від 12 березня 2011року між ТОВ «Торговий дім Автодеталь» та філією «Пісочинське ДЕП» отримано запчастини, оливу на суму 1754 грн, що підтверджено рахунком №1138 від 03 жовтня 2011 року, платіжним дорученням №831 від 10 жовтня 2011 року, видатковою накладною №1461 від 12 жовтня 2011 року, податковою накладною №5 від 10 жовтня 2011 року, рахунком №1194 від 20 жовтня 2011 року, платіжним дорученням №871 від 20 жовтня 2011 року, видатковою накладною №1516 від 24 жовтня 2011 року, податковою накладною №18 від 20 жовтня 2011 року.

Від контрагента ТОВ Торговий дім «Ханс Т» філією «Лозівський РАД» отримано пічне паливо на суму 132458 грн, що підтверджено видатковою накладною №891 від 28 жовтня 2011 року, товарно-транспортною накладною №891-2, товарно-транспортною накладною №891-1 від 28 жовтня 2011 року, рахунком-фактурою №891 від 28 жовтня 2011 року, податковою накладною №939 від 28 жовтня 2011 року, платіжним дорученням №719 від 09 листопада 2011 року.

Від контрагента ПП «Техком» філією «Валківський РАД» отримано запчастини на суму 140 грн, що підтверджено видатковою накладною №05/10-1290 від 05 жовтня 2011 року, податковою накладною №16 від 04 жовтня 2011 року, видатковою накладною №11/10-1318 від 11 жовтня 2011 року, податковою накладною №39 від 11 жовтня 2011 року, платіжним дорученням №74 від 23 листопада 2011 року, випискою банку від 23 листопада 2011 року про сплату коштів.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що висновок податкового органу про не підтвердження первинними документами собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг спростовується первинними документами, наданими під час перевірки та долученими до позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції оцінюючи акт перевірки встановив, що він не містить інформації про невикористання підприємством отриманих товарів та наданих послуг у межах власної господарської діяльності, не наведено будь - яких фактичних даних, які б засвідчували відсутність у філій об'єктивної потреби на укладання цих правочинів, не співпадіння предмету правочинів з напрямом господарської діяльності філій, фізичну відсутність придбаного товару та наданих послуг.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що висновок податкового органу про завищення витрат в 4 кварталі 2011 року є хибним, Підприємство правомірно включило до вартості суму 8750870 грн від'ємного значення у розмірі 818805 грн, внаслідок чого Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про неправомірність податкового повідомлення-рішення № та наявність підстав для його скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (генеральним підрядником) та Службою автомобільних доріг у Харківській області (замовником) укладено договір № Т19-КХД-395/12 від 23 травня 2012 року про купівлю послуг за державні кошти для проведення поточного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення М 03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці км 399+064 - км 461+076 на території Харківської області протяжністю 66,012 км., виконання ремонту вказаної ділянки дороги здійснювалось відповідно до урядових постанов з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 з футболу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані роботи на загальну суму 81995201 грн виконували наступні субпідрядники, в розрізі яких встановлено укладення та виконання договорів, а саме:

ТОВ «БК Евродор» за договорами : №19/04/2012 від 19 квітня 2012 року, що підтверджено актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 1000000 грн; №19/04/2012, 19 квітня 2012 року актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 9400000 грн.; актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 6068164,8 грн.;

ТОВ «ТБД» за договорами 05-ТБД-01 від 24 травня 2012 року, що підтверджується актом приймання робіт №1 від 25 червня 2012 року вартістю 127224,8 грн.; актом приймання робіт №2 від 25 червня 2012 року вартістю 478000 грн.; актом приймання робіт №3 від 25 червня 2012 року вартістю 3172775,2 грн.

ПАТ «Трест Дніпробуд» за договором 05-ДДС-01 від 24 травня 2012 року, що підтверджується актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 1500000 грн.; актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 10582400 грн.

ТОВ «Автомагістраль» за договором 05-АМ-01 від 24 травня 2012 року, що підтверджується актом приймання робіт б/н від 27 червня 2012 року вартістю 14615539 грн.; актом приймання робіт б/н від 31 травня 2012 року вартістю 17200000 грн.

ПАТ «ШРБУ №33» за договором №77 від 24 травня 2012 року, що підтверджується актом приймання робіт б/н від 31 травня 2012 року вартістю 14388000 грн.; актом приймання робіт б/н від 31 травня 2012 року вартістю 3463096,6 грн.

Податковий орган доводить, що Підприємство не мало права формувати собівартість виконаних робіт, наданих послуг в 2 кварталі 2012 року в податковому обліку у сумі 1045754 грн., так як в актах приймання будівельних робіт по формі КБ-2 з субпідрядниками безпідставно завищено вартість виконаних робіт.

Вказаний висновок відповідача ґрунтується на обставинах, викладених в акті перевірки ДФІ, відповідно до якого при проведенні контрольних вимірів встановлено, що згідно актів виконаних робіт форми КБ-2в середня товщина нижнього (вирівнюючого) асфальтобетонного шару складає 5,78 см, а середня товщина вирівнюючого шару згідно з експертного дослідження складає 4,81 см.

Вказаний висновок здійснено випробувальною лабораторією кафедри будівництва та експлуатації автомобільних доріг Харківського національного автомобільно- дорожнього університету.

Зразки для дослідження надані інспекторами Держфінінспекції в Харківській області, які разом зі співробітниками УДСБЕЗ в Харківській області здійснили виїзд на дорогу Київ Харків Довжанський та виконали вирубки асфальтобетонного покриття в загальній кількості 10 (десять).

Суд апеляційної інстанції критично оцінив вказаний висновок, оскільки відбір зразків проведений без представників позивача, без зазначення конкретних місць відбору, приладу відбору , способу пакування.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про недоведеність складу податкового правопорушення у цій частині, а саме: завищення витрат на поточний ремонт дороги, що призвело до безпідставного завищення податку на прибуток, є необґрунтованим.

Суд зазначає, що за правилами оцінки доказів суд надає таку оцінку в цілому, так і кожному доказу, що містяться у справі за правилами частини четвертої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, та частини третьої статті 86 в редакції цього кодексу, яка діяла до 15 грудня 2017 року, та була чинною на час вирішення справи судами попередніх інстанцій.

Особливість цієї справи полягає у тому, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті керівником податкового органу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, тобто на підставі акта документальної планової перевірки, при цьому склад податкового правопорушення всупереч вимогам встановленим до акта, як письмового доказу інформаційного характеру, службового документа, який за встановленим до нього вимогам має викладати та доводити повною мірою склад податкових правопорушень, доводиться актом ревізії ДФІ, доказом, який отриманий іншим суб'єктом владних повноважень, в межах інших правовідносин.

Суд визнає, що допустимість цього доказу (акта ревізії) має місце в сукупності з дослідженням складу податкового правопорушення актом податкового органу, а не підміна доказу, тобто замість встановлення та дослідження податкових правовідносин, податковий орган послався на акт ревізії і вважає порушення встановленим.

Суд зазначає, що невизначеність податковим органом, не встановлення ним належним способом, при цьому слід вказати на метод перевірки (суцільний), та метод дослідження документів ревізії (вибірковий), податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України, призводить до висновку про недоведеність складу податкового правопорушення у цій частині.

Суд погоджується з оцінкою на загальних підставах Висновку здійсненого випробувальною лабораторією кафедри будівництва та експлуатації автомобільних доріг Харківського національного автомобільно-дорожнього університету.

Щодо порушення податкового законодавства по безоплатно отриманим від Служби автомобільних доріг у Харківській області (неприбуткова організація) зворотним матеріалам (матеріали від фрезерування асфальтобетону).

На думку відповідача, Підприємством не понесено будь-яких витрат у грошовій, матеріальній та нематеріальній формах для здійснення господарської діяльності по отриманим від Служби автомобільних доріг у Харківській області зворотнім матеріалам. По операціям з отримання від Служби автомобільних доріг у Харківській області зворотних матеріалів на ДП «Харківській облавтодор» не відбулося зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань.

Оцінюючи спір у цій частині суд апеляційної інстанції встановив, що в податковому обліку по вказаному епізодові позивачем сформована собівартість реалізованих виробничих запасів на загальну суму 686809 грн, в тому числі: за 2 квартал 2012 - 21721 грн, за 3 квартал 2012 - 334496 грн, за 4 квартал 2012 - 330592 грн. В бухгалтерському обліку дані операції відображені наступною проводкою: Дт 94.3 «Собівартість реалізованих виробничих запасів» Кт 20.1 «Сировина та матеріали», Дт 79.1 «Фінансовий результат основної діяльності» Кт 94.3 «Собівартість реалізованих виробничих запасів».

Доводи податкового органу про відсутність актів приймання-передачі по контрагентам-покупцям спростовується долученими до справи актами приймання-передачі, а саме: від 19 квітня 2012 року, від 25 червня 2012 року, від 11 вересня 2012 року, від 25 жовтня 2012 року, від 07 вересня 2012 року, від 19 вересня 2012 року, від 28 грудня 2012 року, від 28 грудня 2012 року, від 07 вересня 2012 року, відповідно до яких позивачем реалізовані зворотні матеріали.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що зворотні матеріали отримані Підприємством на величину зворотних сум (Дебет рахунку 70.4 та Кредит рахунку 36.1) спрямовано зменшення заборгованості Замовника - Служби автомобільних доріг у Харківській області перед Генпідрядником - ДП «Харківський облавтодор» за вартістю прийнятих виконаних будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про те, що Підприємством від здійснення своєї господарської діяльності отримано від Служби автомобільних доріг у Харківській області за прийняті виконані будівельні роботи, як розрахунки у грошовій, так і у матеріальній формах (зворотні матеріали), внаслідок чого матеріал (зворотні суми), переданий замовником генпідряднику в рахунок оплати за виконані роботи, не є переданий безоплатно.

Відтак, неприйнятним є висновок відповідача про те, що отримання Підприємством зворотніх матеріалів без оплати, не підпадає під визначення Податкового Кодексу України терміну «витрати» та не підлягає включенню до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), оскільки здійснений без врахування того, що у формах №КБ-2 в та в актах приймання-передачі матеріальних ресурсів відображено роботи (витрати) по отриманню матеріалу від фрезерування.

В довідках про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) ф. КБ-3 та в актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в підтверджено факт зменшення вартості виконаних робіт на зворотні суми всього до сплати з урахуванням ПДВ, повний перелік довідок та актів наведений постановою суду апеляційної інстанції.

В бухгалтерському обліку Підприємства реалізація виробничих запасів відображено наступними проводками: ДТ 94.3 «Собівартість реалізованих виробничих запасів» Кт 20.1 «Сировина та матеріали», Дт 79.1 «Фінансовий результат основної діяльності» Кт 94.3 «Собівартість реалізованих виробничих запасів».

В податковому обліку Підприємства до собівартості реалізованих виробничих запасів не віднесено вартість реалізованих зворотніх матеріалів відображених по рахунку 94.3. «Собівартість реалізованих виробничих запасів» до рядку 05.1 Декларації з податку на прибуток «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)», що підтверджено деклараціями по податку на прибуток та інформацією журналів ордерів, перелік яких викладений в постанові суду апеляційної інстанції.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необґрунтованість висновку податкового органу про порушення Підприємством пунктів 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового Кодексу України.

Суд апеляційної інстанції здійснив буквальний аналіз положень статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), якою серед іншого визначено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, що зумовило висновок про те, що документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що виконання умов договорів підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами, бухгалтерської та податкової звітності, які виписані відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і пункту 2.4. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", під час апеляційного перегляду в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з придбання товарів, встановлено факт понесення позивачем витрат, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача, твердження контролюючого органу про наявність порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача суперечать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Вказані обставини не враховані судом першої інстанції, а тому рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог Підприємства щодо скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 27 квітня 2013 року № в частині грошового донарахування на суму 2925392,50 грн підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Суд апеляційної інстанції встановив, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм процесуального та матеріального права, які призвели до ухвалення частково неправильного рішення, підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог Підприємства та прийняти в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаного позивачем товару (продукції), робіт, послуг.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції та суд першої інстанції в частині постанови залишеній без змін судом апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції, в частині залишеній без змін постановою суду апеляційної інстанції та постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Cпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року в частині залишеній без змін постановою суду апеляційної інстанції та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі №820/7678/13-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я.Олендер