Справа № 524/5772/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 р.Справа № 524/5772/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області (головуючий суддя І інстанції Предоляк О.С.) від 03.12.2018 року (повний текст рішення складено 03.12.2018 року) по справі № 524/5772/18

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці ДФС, Першого заступника начальника Полтавської митниці ДФС України Воронька Василя Леонідовича

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України, першого заступника начальника Полтавської митниці ДФС Українки Воронька Василя Леонідовича, в якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0192/80600/18 від 04.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період з 24.03 по 21.04.2017 року проведено документальну перевірку ПП «Алєтель» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів у митному режимі ІМ51 (переробка на митній території України), за наслідками якої виявлено порушення ч.ч. 1 ст. ст. 148, 151 160 Митного кодексу України (далі - МК України), що призвело до несплати податкового зобов'язання з ПДВ та мита у Державний бюджет у розмірі 56624,70 грн. у тому числі ввізне мито-26357,80 та ПДВ- 30226,90 грн. Перевіркою встановлено невиконання ПП «Алєтель» у строки заходів щодо завершення митного режиму переробки по митним деклараціям ІМ 51 ДЕ №806010001/2014/014125 від 01.12.2014 та ІМ 51ЕА №806010001/2014/014584 від 10.12.2014, а саме до 26.02.2015 року. У зв'язку з чим, у ПП «Алєтель» виникло зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 26357,80 грн. та ПДВ з товарів ввезених на території України у розмірі 30266,90 грн.

На думку митного органу, позивачем, як директором ПП «Алєтель», вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 56624,7 грн., що є порушенням митних правил, передбачених ст. 485 МК України. В зв'язку з чим, на підставі оскаржуваної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що загалом складає 169874 грн. 10 коп.

Позивач, не погоджується з правомірністю оскаржуваної постанови та зазначила, що постановою 23.03.2015 року № 0025/80600/15 її вже було визнано винною у порушенні ст. 480 МК України, а саме за перевищення встановлений статтею 151 МК України строку переробки товарів на митній території України по відповідним митним деклараціям. Вважає, що відповідач двічі притягнув до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення. Крім того посилається на пропуск відповідачем визначеного ст. 467 МК України строку накладення адміністративного стягнення, оскільки правопорушення тривало до 12.03.2015 року, а моментом його виявлення є дата прийняття митним органом заяви про надання дозволу на внесення змін до ВМД.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.12.2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0192/80600/18 від 04.07.2018 р. якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил за статтею 485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 169 874,10 грн., а провадження у справі закрито.

Не погодившись із судовим рішенням, Полтавською митницею ДФС України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.12.2018 року і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваного рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також не з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність в діях позивача порушення митних правил, які визначені ст.485 МК України. Зазначив, що положеннями вказаної статті МК України не обов'язкова наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру або ухилення від сплати митних платежів і правопорушення за цією статтею може бути вчинено як з умисною формою вини, так і з необережності. Таким чином, висновки митного органу про наявність в діях позивача порушення митних правил, які визначені ст.485 МК України, є обґрунтованими. Також вказує, що оскільки дане порушення є триваючими, датою його виявлення є дата отримання акту ГУ ДФС України у Полтавській області документальної невиїзної перевірки ПП «Алєтель» - 22.01.2018 року, то строки притягнення позивача до відповідальності не порушені. В зв'язку з чим, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у спосіб та строки визначені Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з урахуванням особливостей розгляду справи даної категорії.

Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що між Фірмою Умлауф Кляйн Інтернаціонал Гезеллшафт фюр Модефертріб мбХ (Німеччина) (Замовник) та ПП «Алєтель» (Україна) (Підрядник) укладено контракт № 80/10 від 26.11.2010 р., відповідно до умов якого Замовник поставляє Підряднику сировину, комплектуючі матеріали та моделі для виготовлення швейних виробів. Підрядник з поставленої давальницької сировини виготовляє швейні вироби у кількості та асортименті, вказаних у Додатку, що є невід'ємною частиною даного контракту. Кожна поставка давальницької сировини оформлюється окремим додатком і технологічною схемою із зазначенням розподілу витрат, нормами витрат на переробку та кількістю відходів.

01.12.2014 року ПП «Алєтель» звернулося до начальника митного поста "Кременчук" із заявою від 28.11.2014 р. № 4 про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території, за результатами розгляду якої митним органом прийнято рішення, яким переробку товарів на митній території (виконання операцій з переробки товарів, зазначених в розділі 1) дозволено, а строк дії такого дозволу визначено до 26.02.2015 року.

Ввезення та митне оформлення іноземних товарів для переробки за додатком № 30 від 28.11.2014 р. до контракту № 80/10 від 26.11.2010 р., на розміщення яких у митний режим переробки на митній території отримано дозвіл, здійснено згідно із митною декларацією від 01.12.2014 р. МД ІМ 51 ДЕ № 806010001/2014/014125.

Згідно митної декларації від 10.12.2014 року МД ІМ 51 ЕА №806010001/2014/014584 здійснено ввезення іноземного товару для переробки, передбаченого додатком № 30/1 від 09.12.2014 року до контракту № 80/10 від 26.11.2010 року.

Таким чином, згідно з дозволом на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданим митним органом за заявою позивача від 28.11.2014 року, ввезено товар для переробки відповідно до митних декларацій від 01.12.2014 року МД ІМ 51 ДЕ №806010001/2014/014125 та від 10.12.2014 року МД ІМ 51 ЕА № 806010001/2014/014584.

Продукти переробки товарів, ввезених на підставі вищевказаних митних декларацій, а також невикористані товари для переробки були вивезені за межі митної території України на підставі наступних митних декларацій від 23.02.2015 року:

- № 806010001/2015/001690 щодо таких продуктів переробки: сукні жіночі трикотажні з штучних волокон на тремпелях, маркування 890110, 890111, 890134, 890143, 890223 в кількості 1785 одиниць та маркування 890158, 890197, 890277, 890280 в кількості 1752 одиниці (всього 3537 одиниць);

- № 806010001/2015/001691 щодо повернення товарів для переробки.

При вивезенні вказаних продуктів переробки і товарів для переробки та оформленні митних декларацій застосовано митний режим реекспорту товару, код процедури 1151.

В подальшому, на адресу ПП «Алєтель» надійшов лист від компанії Умлауф Кляйн Інтернаціонал Гезеллшафт фюр Модефертріб мбХ, в якому повідомлялося, що під час прийняття поставленої продукції виявлено невідповідність по кількості отриманого товару, а саме компанією недоотримано 530 одиниць товару.

12.03.2015 року ПП «Алєтель» звернулося до Митного поста Кременчук із заявою в порядку статті 269 МК України про надання дозволу на внесення змін до митної декларації №001690 від 23.02.2015 р., зазначивши в обґрунтування помилки помилка при завантаженні.

Для відображення нових відомостей про товари, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення, митним органом складено аркуш коригування до митної декларації від 23.02.2015 р. № 806010001/2015/001690, яким зафіксовано зміни у відповідних графах митної декларації (зокрема щодо маркування, кількості, ваги, ціни товарів).

Також, на підставі митної декларації № 806010001/2015/002296 від 12.03.2015 р. ПП «Алєтель» вивезено продукти переробки сукні жіночі трикотажні з штучних волокон на тремпелях, з маркуванням 890134 у кількості 317 шт., з маркуванням 890277 у кількості 213 шт., у загальній кількості 530 шт.

Враховуючи те, що рішенням органу доходів і зборів за заявою ПП «Алєтель» від 28.11.2014 р. № 4 надано дозвіл на переробку товарів на митній території (виконання операцій з переробки товарів, зазначених в розділі 1) до 26.02.2015 р., 90 днів, вивезення ПП «Алєтель» продуктів переробки відповідно до митної декларації №806010001/2015/002296 від 12.03.2015 р. здійснено поза межами строку дозволу.

23.03.2015 року Полтавською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил №0025/80600/15, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.480 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 17000 грн.

Позивач суму штрафу було сплачено добровільно, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами.

Разом з тим, у період з 24.03.2017 р. по 21.04.2017 р. співробітниками ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Алєтель» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів у митному режимі ІМ 51 (переробка на митній території України) за митними деклараціями ІМ 51 ДЕ № 806010001/2014/014125 від 01.12.2014 р. та ІМ 51 ЕА № 806010001/2014/014584 від 10.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 11.05.2017 р. №600/16-31-14-08-08/35869207.

Під час перевірки встановлено порушення підприємством ч.1 ст. 148, ч. 1 ст. 151 та ч.1 ст. 160 МК України, що призвело до несплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість та мита в Державний бюджет у розмірі 56624,70 грн., у тому числі ввізне мито 26357,80 грн. та податок на додану вартість 30266,90 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 31.05.2017 року:

- №, яким ПП «Алєтель» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності, у розмірі 32947,25 грн., у тому числі за основним платежем 26357,80 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 6589,45грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, у розмірі 37833,63 грн., у тому числі за основним платежем 30266,90 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 7566,73 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ПП «Алєтель» оскаржило їх у судовому порядку, за наслідками якого, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 року по справі №816/975/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Як зазначив під час розгляду справи відповідач, 22.01.2018 року на адресу Полтавської митниці ДФС надійшов Акт складений ГУ ДФС у Полтавській області за наслідками проведеної документальної невиїзної перевірки ПП «Алєтель».

Після проведення додаткової перевірки, співробітники митного органу дійшли висновку про наявність в діях позивача порушення митних правил, визначеного ст.. 485 МК України, про що складено протокол №0192/80600/18 від 23.05.2018 року.

За наслідком розгляду справи про порушення митних правил, першим заступником начальника Полтавської митниці ДФС України Воронько В.Л. винесено постанову від 04.07.2018 року № 0192/80600/48, якою позивача визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 169874,10 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України через відсутність умислу на вчинення дій, передбачених диспозицією вказаної статті Кодексу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, проте вважає за необхідне змінити підстави та мотиви, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 522 МК України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи (ч. 1 ст. 525 МК України).

Разом з тим, частиною 1 статті 467 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення митного органу дозвіл на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території було надано до 26.02.2015 р.

Вивезення ПП «Алєтель» продуктів переробки здійснено поза межами строку дозволу на підставі митної декларації № 806010001/2015/002296 від 12.03.2015 р.

Наведене свідчить про те, що вказане в постанові порушення митних правил тривало у період з 26.02.2015 року по 12.03.2015 року. Датою ж виявлення правопорушення є дата прийняття митним органом заяви ПП «Алєтель» про надання дозволу на внесення змін до митної декларації; аркуш коригування до митної декларації від 23.02.2015 р. №806010001/2015/001690, яким зафіксовано зміни у відповідних графах митної декларації, а також прийняття митної декларації №806010001/2015/002296 від 12.03.2015 р.

В свою чергу, адміністративне стягнення накладене 04.07.2018 року, тобто поза межами шестимісячного строку, що визначений ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо накладення стягнення у межах визначеного законодавством строку, через скоєння позивачем тривалого правопорушення, яке було виявлене лише після отримання 22.01.2018 року від ГУ ДФС України в Полтавській області акту перевірки ПП «Алєтель», виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями статті 264 МК України встановлено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

За змістом частини 5 статті 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаро-супровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, передбачене статтею 485 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 255 МК України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Тобто, у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.12.2018 року по справі №640/3257/17.

Відповідно частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови про порушення митних правил.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, однак із помилковим застосуванням норм права.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321,322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2018 року по справі №524/5772/18 змінити з підстав та мотивів задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС, Першого заступника начальника Полтавської митниці ДФС України Воронька Василя Леонідовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2018 року по справі №524/5772/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал