Справа № 805/1985/18-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 березня 2019 року

м.Київ

справа №805/1985/18-а

адміністративне провадження №К/9901/63965/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бевзенка В.М., Білоуса О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року (суддя: Голубова Л.Б.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року (судді: Сухарьок М.Г., Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.) у справі №805/1985/18-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,

УСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, скаржник) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 04 листопада 2017 року № 927 щодо накладення на лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани;

- визнати протиправними та скасувати усні Накази командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 05 січня 2018 року та від 31 січня 2018 року щодо накладення на лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани;

- визнати протиправним та скасувати усний Наказ помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника служби Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 12 січня 2018 року щодо накладення на лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани;

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 06 лютого 2018 року № 101 щодо накладення на лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани;

- стягнути частину грошового забезпечення, утриманого внаслідок накладення дисциплінарних стягнень на підставі означених вище наказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просив означені вище рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що обставинами, які перешкодили їй своєчасно звернутись до суду з даним позовом є те, що посадові особи Військової частини НОМЕР_1 не довели особисто під підпис чи будь-яким іншим способом жоден із оскаржуваних наказів. Крім того, вважає, що при розрахунку місячного строку звернення до суду, судам необхідно було відраховувати та не включати в такий строк періоди її перебування на лікарняному, у відрядженнях та у відпустках.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У справі, що розглядається, судами встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України з 1994 року. З червня 2015 року по квітень 2018 року займала посаду помічника начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 у військовому званні лейтенант.

Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 13 квітня 2018 року №96 призначена на вищу посаду у порядку просування по службі, з присвоєнням звання «капітан» та проходить службу на посаді начальника центру фінансово-економічної служби 4 центру захисту інформації та кібернетичної безпеки головного об`єднаного центру захисту інформації на кібернетичної безпеки Збройних Сил України.

При проходженні служби в військовій частині НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2017 № 927, за порушення військової дисципліни, а саме: несвоєчасне прибуття з відрядження без поважних причин, на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Усними наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2018 та від 31.01.2018, а також начальника служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 12.01.2018 на позивача накладено дисциплінарні стягнення у виді догани за порушення форми одягу, за неналежне виконання службових обов`язків та систематичне порушення Статуту Збройних Сил України, відповідно.

Також, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2018 №101 за недбале ставлення до виконання обов`язків військової служби на заступника начальника фінансово-економічної служби лейтенанту ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Вважаючи, що до перелічених дисциплінарних стягнень її притягнуто протиправно, без дотримання визначеної законом процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом та не надано доказів поважності причин пропуску даного строку.

Суд апеляційної інстанції підтримав такий висновок суду першої інстанції.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, огляду на наступне.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, пов`язаною з професійним здійсненням за дорученням держави особливої суспільно-корисної діяльності, що полягає в захисті і обороні Вітчизни її громадян у складі Збройних Сил України та інших військах, утворених відповідно до чинного законодавства.

Проходження військової служби врегульоване спеціальними законами Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548 (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ) та Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551 (далі Дисциплінарний статут).

За приписами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарні стягнень, порядок накладення та оскарження таких стягнень регламентовано Дисциплінарним статутом.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (стаття 45 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтею 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами частини третьої вказаної статті такий строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом зазначеної норми, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, відповідно до частин третьої та четвертої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В ході судового розгляду справи в судах попередніх інстанцій, ОСОБА_1 підтвердила, що оскаржувані усні накази їй було проголошено командирами особисто, однак вона сприйняла їх як жарт, а тому належним чином на них не відреагувала. Також, зазначає, що за умови виконання командуванням Військової частини НОМЕР_1 обов`язку щодо ознайомлення її з такими наказами не лише усно, а й під підпис, вона б своєчасно вжила заходи щодо їх оскарження.

Відносно письмового наказу від 04.11.2017 № 927 про накладення дисциплінарного стягнення догани, позивач наполягає, що її із вказаним наказом ознайомлено не було, а підпис про ознайомлення, який містися на звороті вказаного наказу виконаний іншою особою.

Своєчасність ознайомлення із наказом від 06.02.2018 № 101 про накладення дисциплінарного стягнення у виді суворої догани, позивач не заперечує. Поряд з цим, пропуск строку на судове оскарження обґрунтовує перебуванням на лікарняному, у відпустці та відрядженнях.

Надаючи правову оцінку, поважності наведених позивачем підстав пропуску строку звернення до суду, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

Кожний військовослужбовець один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися із своєю службовою карткою й розписатися про це. У разі переведення військовослужбовця службова картка пересилається до нового місця служби (стаття 109 Дисциплінарного статуту).

Під час усного оголошення догани до відома військовослужбовця доводиться суть вчиненого ним порушення. На командира або будь-яку іншу посадову особу не покладено обов`язку ознайомлювати військовослужбовця із внесеними до службової картки дисциплінарними стягненнями. Навпаки, цей обов`язок Дисциплінарним статутом покладено безпосередньо на військовослужбовця.

Інша форма відображення оголошеної усно військовослужбовцю догани чинним законодавством не передбачена.

Виходячи з аналізу наведених вище норм, обов`язок ознайомлення з усними наказами командування внаслідок специфіки проходження військової служби покладений саме на військовослужбовця.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 , що вона пропустила строк для оскарження усних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 05.01.2018, від 12.01.2018 та від 31.01.2018 через нехтування уповноваженими особами військової частини НОМЕР_1 вимог про надання їй копій таких наказів, є необґрунтованими, оскільки такі накази не видавались та були проголошені усно, про що безпосередньо зазначено у службовій картці позивача.

В частині наказу від 04.11.2017 року № 927, колегія суддів враховує, що допитана у якості свідка судом апеляційної інстанції працівник кадрової служби військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 зазначила, що вказаний наказ невідкладно був переданий нею до фінансово - економічної частини для зменшення грошового утримання ОСОБА_1 , в якій остання працювала заступником начальника. Наведене, а також те, що отримуючи щомісячно грошове забезпечення у меншому розмірі свідчить про те, що позивач мала об`єктивну можливість дізнатись про причини такого зменшення та, відповідно, існування оскаржуваного наказу.

Стосовно посилань скаржника на перебування у відпусках, відрядження та на лікарняному, як на поважні причини пропуску строку звернення до суду, колегія суддів враховує, що такі обставини підтверджені матеріали справи. Однак, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що враховуючи характер таких обставин, а також їх тривалість, - наведені обставини не можна вважати поважними та такими, що перешкоджали б позивачу своєчасному зверненню до суду самостійно або через представника.

Крім того, як встановлено судами саме у період перебування на лікарняному та відпустці ОСОБА_1 вела активне листування з командуванням частини, командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, зверталась на Урядову лінію, тощо.

Таким чином, аналізуючи кожне з оскаржуваних дисциплінарних стягнень в контексті дотримання строку на його судове оскарження з урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що позивач як військовослужбовець повинен був бути обізнаним про порядок накладення та оскарження дисциплінарних стягнень, враховуючи специфіку проходження військової служби, а тому наведені ним підстави пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, не можна взнати поважними.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, - колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст.123 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, - що не спростовують доводи касаційної скарги.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

В.М. Бевзенко