Справа № 620/3604/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3604/18 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 09.05.1986 по 31.05.1986, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату одноразову премію у розмірі 400 карбованців і виплачену заробітну плату в сумі 236 карбованців 78 копійок, що в загальному складає 636 карбованців 78 копійок, та надати довідку, з урахуванням вказаних виплат.

Позов мотивовано тим, що позивачу стало відомо, що пенсія йому нарахована без урахування підвищень та премій, які було встановлено нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом "таємно" та "для службового використання", що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У серпні місяці позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Бахмацької РДА з письмовою заявою про видачу довідки про заробітну плату з урахуванням премії. Втім, листом УСЗН від 17.08.2018 року № 02-04/2157 позивачу було відмовлено в наданні такої довідки так як питання видачі такої довідки не є предметом розгляду Комісією при УСЗН. Позивач вважає, що відповідач не вчинив жодних дій по перерахуванню йому заробітної плати, з урахуванням премії відповідно до чинного законодавства, що підтверджує факт бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що премія в розмірі 400 крб. всупереч нормативно-правовим актам не була виплачена позивачу взагалі, а тому він просить включити її до заробітної плати для правильного нарахування пенсії. Проте відповідач не вчинив ніяких дій по перерахуванню йому заробітної плати з урахуванням премії, відповідно до чинного законодавства, що підтверджує факт бездіяльності відповідача.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що під час винесення рішення судом першої інстанції дотримано норми матеріального та процесуального права. Так, позивачем не надано жодних доказів того, що йому було виплачено одноразову премію в розмірі 400 крб.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вкладки НОМЕР_1 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1). Позивач з 09.05.1986 по 31.05.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою від 18.10.1996 № 1/5-374 Управління державної пожежної охорони УМВС України в Чернігівській області. Наведене також підтверджується почесною грамотою "за безупречное выполнение служебного долга в период ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС", якою позивача нагороджено 05.06.1986.

З матеріалів справи вбачається, що під час прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював викладачем в Тиницькому середньому професійно-технічному училищі № 14.

Згідно довідки Тиницького ПТУ №14 №252, за роботу в зоні відчуження позивачу було нараховано заробітну плату, із якої визначається пенсія та, яка складає 236,78 крб, в тому числі оплата праці за дні роботи в зоні 218,28 крб, збережений СЗ за дні роботи в зоні відчуження 16,36 крб., премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження - 2,14 крб.

З пояснень позивача, йому стало відомо, що дана пенсія нарахована без урахування підвищень та премій, які було встановлено нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом "таємно" та "для службового використання", що передбачали оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, згідно якої запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Міністерством фінансів СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівникові, не повинен був перевищувати 400 крб.

Оскільки 27.06.2007 Тиницьке СПТУ №14 було ліквідовано, порядок видачі довідки про заробітну плату, з урахуванням премії було ускладнено так як ліквідація відбулась без визначення правонаступника, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до Бахмацького об'єднаного управління ПФУ з листом від 23.06.2018 про перерахунок пенсії та включення премії до його доходів, проте йому було відмовлено в такому перерахунку, у зв'язку з тим, що у разі ліквідації установи, організації видача довідки здійснюється Комісією з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, яка діє при Управлінні соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації. (Лист від 06.07.2018 № 119/02/Д1).

Враховуючи наведене, позивач 09.08.2018 звернувся до Управління соціального захисту населення Бахмацької РДА з письмовою заявою про видачу довідки про заробітну плату з урахуванням премії. Проте, листом УСЗН від 17.08.2018 №02-04/2157 йому було відмовлено в наданні такої довідки, так як питання видачі такої довідки не є предметом розгляду Комісією при УСЗН. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що до довідки № 252 включено виплачену заробітну плату в сумі 236 крб. 78 коп. (в т.ч. 2, 14 крб.), а факт виплати позивачу премії у розмірі 400 крб. жодними документами не підтверджується.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності, а також перебуває на обліку у Бахмацькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по 2 групі інвалідності (категорія 1 ) відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Так, державні пенсії особам, віднесеним до категорії 1, що передбачені ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначаються у встановленому порядку - із заробітку, одержаного особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Наведену норму закріплено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Підставою для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до ч.1 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є довідка про заробітну плату в зоні відчуження, що відповідно до ст.15 вищезазначеного Закону видається підприємством, установою, організацією або їхнім правонаступником за встановленою формою на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, що містять відомості про нараховану заробітну плату за роботу в зоні відчуження, про місце роботи (населений пункт, зона небезпеки, кратність оплати праці чи об'єкт), період роботи в зоні відчуження, конкретні дні роботи чи їхню загальну кількість, тривалість робочого дня, премії тощо.

Так, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія працівникам за роботу в зоні Чорнобильської АЕС виплачувалась у відповідності до діючої на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання. При цьому, судом встановлено, що була запроваджена виплата одноразової премії за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у Міненерго СРСР, для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування.

Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинна була перевищувати 400 крб.(пп. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, порядок виплати премії визначено розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 24.06.1986 №1512-р).

Таким чином, відповідно до положень постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, встановлено граничний розмір премії, яка виплачувалась працівникам за роботу в зоні Чорнобильської АЕС та яка не могла перевищувати розмір 400 крб.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дозволено виплачену на таких умовах одноразову премію (до 400 крб.) враховувати при призначенні пенсії.

З системного аналізу наведеного вбачається, що якщо премія за період роботи в зоні відчуження була нарахована і виплачена, що повинно бути підтверджено особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами, в такому випадку вона включалася в довідку про заробітну плату для обчислення розміру пенсій. Таким чином, у разі відсутності на підприємстві, установі, організації преміальної оплати праці, в тому числі і особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підстави для її нарахування відсутні, відповідно в довідці про заробітну плату вона не відображається.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів проведення позивачу виплати одноразової премії в розмірі 400 крб., яку він просить включити в довідку для перерахунку пенсії. Крім того, наданими розрахунково-платіжними відомостями також виплата вказаної премії у вказаному розмірі не підтверджується. Водночас, згідно наданої довідки № 252, виданої Тиницьким ПТУ №14 встановлено, що позивачу була виплачена премія в розмірі 2,14 крб за роботу в зоні відчуження.

Враховуючи ту обставину, що виплата премії за період роботи в зоні відчуження має бути підтверджена особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами, які в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 09.05.1986 по 31.05.1986 та нарахувати та включити у довідку про заробітну плату одноразову премію у розмірі 400 карбованців.

При цьому, суд також звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках" визначено вирішення питання довідок про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, цивільним, особам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1) та особам, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, за умови, якщо у пенсійній справі особи відсутня довідка про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження, за якою нараховано пенсію, або якщо у пенсійній справі особи є довідка, яку не враховано при розрахунку пенсії (пенсію призначено в мінімальному розмірі).

Якщо у пенсійній справі особи є довідка, яку враховано при розрахунку пенсії, проте, на думку заявника, розмір його пенсії менший, ніж має бути, то справа підлягає розгляду комісією виключно у випадках наявності порушень норм чинного на той час законодавства з оплати праці за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У разі, якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вважає, що оплату праці за виконання зазначених робіт їй було здійснено неправильно, право щодо вирішення питання такою особою передбачено ст.238 Кодексу законів про працю України, де зазначено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (ст.235), орган, який розглядає спір (ст.221), має право винести рішення про виплату працівникові, належних сум без обмеження будь-яким терміном.

При цьому, якщо особі нараховано пенсію відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за довідкою, виданою підприємством, якою в даному випадку є довідка №252, установою, організацією, яке з часом було ліквідовано без правонаступника, але особа вважає необхідним оспорити дані цієї довідки, питання щодо видачі нової довідки не є предметом розгляду Комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Колегія суддів звертає увагу на те, що премія повинна була нарахована та виплачена підприємством на якому працював позивач на підставі відповідного наказу, проте, зважаючи на те, що 27.06.2007 р. Тиницьке СПТУ № 14 було ліквідовано, а правонаступника не встановлено, відповідно відсутній суб'єкт, який повинен здійснити перерахунок пенсії згідно п.п. 3 п. 1 постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7.

Оскільки до довідки №252 включено виплачену заробітну плату в сумі 236 карбованців 78 копійок (в т.ч. премія 2,14 крб.), а факт виплати позивачу премії у розмірі 400 карбованців жодними документами не підтверджується, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є. Пилипенко